Справа № 331/4693/23
Провадження № 2-о/331/521/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що від спільного шлюбу з ОСОБА_2 мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина залишається проживати з батьком, оскільки мати за станом здоров`я не може доглядати сина. Син знаходиться на його одноособовому утриманні та заявник самостійно його виховує, а тому постає питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту для його звільнення зі служби в військовій частині НОМЕР_1 на підставі ст. 26 п. 5 п.п.3 (г), а саме звільняються з військової служби під час воєнного стану військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Перевіривши матеріали заяви, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою з огляду на наступне.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Метою звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є встановлення в судовому порядку обставин необхідних для наступного звільнення з військової служби.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Тобто, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню та встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право між суб`єктом владних повноважень Міністерством оборони та військовослужбовцем ОСОБА_1 , з приводу звільнення з військової служби, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому слід відмовити у відкритті провадження.

Крім того, суддя вважає, що вказаний спір хоч і підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, але не в порядку цивільного судочинства, оскільки наявним є спір із суб`єктом владних повноважень тобто органом державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій (пункт 7 ч.1 ст. 4 КАС України), яким є Міністерство оборони України, як спеціально уповноваженим суб`єктом, який і уповноважений на прийняття рішень з приводу наявності підстав для звільнення особи військовослужбовця з військової служби, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Враховуючи вищевикладене, вимоги ОСОБА_1 пов`язані із доведенням наявності підстав для звільнення з військової служби, не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. Вказане випливає з висновків до яких дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду (рішення від 22.03.2023 року, справа № 290/289/22ц).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Світлицька