Справа № 521/2713/23
Номер провадження № 2/521/1946/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Леонова О.С.,

за участі секретаря судового засідання Трояненко А.Ю.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Лілія Гаврилівна про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Рева С.Л. звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Л. Г. про розірвання договору довічного утримання.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 13.02.2023 року позов було залишено без руху.

25.05.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Рева С.Л. надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що 17.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Лілією Гаврилівною за реєстровим № 104, накладено заборону відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 17.03.2020 року за р. № 105 та номер запису про обтяження № 35977598 від 17.03.2020 року о 16:22:45, та здійснено реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 за номером запису про право власності № 35976721 від 17.03.2020 року об 15:07:04. Відповідно до умов договору Позивачка передала у власність Відповідачці належний їй житловий будинок з прилеглими до нього господарськими і побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який належав Позивачці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. 06.10.2020 року за р. № 4694, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2015 року за № 9310293, взамін чого Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалась забезпечувати Позивачку ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах даного договору, а саме: забезпечення житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваному житловому будинку, забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, забезпеченням належним медичним обслуговуванням, забезпечення продуктами харчування. Вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватись, встановлена сторонами у сумі 3500 грн щомісячно з урахуванням індексації. З дати укладення договору довічного утримання Позивачка не отримувала ні коштів ні догляду, крім виконання на її прохання Відповідачкою за кошти Позивачки інколи сплатити комунальні послуги. Відповідачка ОСОБА_2 в квітні місяці 2022 року під час окупації міста Херсон в усній формі відмовилася виконувати свої обов`язки, як набувача, згідно з Договором довічного утримання, та повернула ОСОБА_1 , відчужувачу, оригінал Договору офіційно не розірвавши його. Під час окупації міста Херсон нотаріуси не здійснювали свою діяльність. Як відомо Позивачці, Відповідачка евакуювалась з міста в грудні 2022 року, покинувши Позивачку та її чоловіка напризволяще. Засобів зв`язку телефонного чи електронного Відповідачка не надавала Позивачці. Після чого подружжя ОСОБА_3 залишилося без будь-якої підтримки. Періодично, на їх прохання, їм допомагали сусіди: купували продукти харчування, ліки, вирішували проблеми з опаленням, викликали швидку допомогу, навідували в лікарні. Позивачка за свій рахунок сплачувала та сплачує витрати на комунальні послуги, утримує будинок в належному стані, самостійно купує ліки та користується медичними послугами за допомогою інших небайдужих сусідів. Позивачка в похилому віці, часто хворіє, потребує щоденної допомоги. З цією ж метою й був укладений договір довічного утримання, на який вона розраховувала. В зв`язку з невиконанням відповідачкою його умов, вважає за необхідне розірвати його та вирішити питання щодо свого утримання з іншою особою або укладення договору соціального супровіду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення засідання суду повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, заявили про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення засідання суду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

31.07.2023 року від відповідача ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку на адресу суду отримано заяву про часткове визнання позовних вимог в частині розірвання договору довічного утримання.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Лілією Гаврилівною за реєстровим № 104, накладено заборону відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 17.03.2020 року за р. № 105 та номер запису про обтяження № 35977598 від 17.03.2020 року о 16:22:45, та здійснено реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 за номером запису про право власності № 35976721 від 17.03.2020 року об 15:07:04.

Житловий будинок з прилеглими до нього господарськими і побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , належав Позивачці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. 06.10.2020 року за р. № 4694, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2015 року за № 9310293.

Відповідно до умов договору Позивачка передала у власність Відповідачці належне їй нерухоме майно взамін чого Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалась забезпечувати Позивачку ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах даного договору, а саме: забезпечити житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваному житловому будинку, забезпечити придатним для носіння одягом та взуттям, забезпечити належним медичним обслуговуванням, забезпечити продуктами харчування. Вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватись, встановлена сторонами у сумі 3500 грн щомісячно з урахуванням індексації.

Відповідно до п.17 Договору довічного утримання відповідальність сторін встановлюється відповідно чинного законодавства. Тобто, в разі не виконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків - за рішенням суду.

Дослідивши докази та враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Крім того, відповідно до ст. 751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Протягом всього часу існування договору встановлена сума жодного разу не була проіндексована. Індексація матеріального забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.91 р., постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 року.

Зазначені обставини невиконання договору довічного утримання, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, можуть бути підставою для розірвання договору довічного утримання.

Відповідно до п.1 ст.755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини.

Крім того, відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи часткове визнання відповідачкою позовних вимог, а саме в частині розірвання договору довічного утримання, наявності правових підстав на його розірвання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки відповідач визнав позов до розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 3006 грн., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 3006 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 77, 744, 749, ч. 1 ст. 755, 756 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Лілії Гаврилівни про розірвання договору довічного утримання задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 , РНОКППНОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКППНОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Лілією Гаврилівною 17.03.2020 року за реєстровим № 104 в зв`язку з його невиконанням.

Скасувати право власності за ОСОБА_2 № 35976721 від 17.03.2020 року об 15:07:04 та заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану 17.03.2020 року за р. № 105 та номер запису про обтяження 35977598 від 17.03.2020 року о 16:22:45.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКППНОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКППНОМЕР_1 , судові втрати по справі в частині судового збору в розмірі 3006 грн.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, тобто 3006 грн., сплаченого нею при подачі позовної заяви згідно квитанції №Р24АD5613 від 24.05.2023 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06.09.2023 року.

Суддя Леонов С.О.

06.09.23