Справа № 212/4786/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник - адвокат Ратушна Р.П., звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач -1, ПрАТ «Суха Балка», Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач - 2, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, в якому просить стягнути з ПрАТ «Суха Балка» у відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень, з АТ «КЗРК» у відшкодування моральної шкоди 40 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що позивач з 03 лютого 1997 року по 07 листопада 2006 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «Суха Балка», і працював у шкідливих умовах підземним прохідником, підземним заступником начальника дільниці, підземним начальником дільниці. В подальшому з 16 листопада 2006 року по 03 жовтня 2013 року перебував у трудових відносинах з відповідачем АТ «КЗРК», і працював у шкідливих умовах підземним заступником начальника дільниці, підземним начальником дільниці, заступником директора з виробництва, і 03 жовтня 2013 року звільнився з підприємства відповідача - 2 за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. Вказав, що рішенням МСЕК від 25 квітня 2012 року йому первинно було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 25%, у зв`язку з професійними захворюваннями хронічне обструктивне захворювання легень, туговухість, безстроково. У зв`язку із отриманим профзахворюванням у позивача змінилося життя, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань. Позивача турбують задишка при незначному фізичному навантаження, утруднене дихання, сильний сухий приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальна слабкість, підвищення втома, запаморочення, головний біль. Позивача турбує приглухуватість, яка супроводжується певним зниженням слуху, під час якого позивач не чує слова, що приносить чимало дискомфорту, відчуває незручність, що негативно впливає на його повсякдення життя. У зв`язку з професійним захворюванням позивач змушений багато часу проводити у лікарнях, під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків. Проте стан здоров`я позивач лише погіршується, і розуміння цього негативно впливає на його психологічний стан.

Ухвалою судді від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24 липня 2023 року від представника відповідача -2 АТ «КЗРК» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених до нього вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що загальний період роботи позивача у шкідливих умовах, на момент встановлення професійного захворювання становить 15 років, при цьому на підприємстві АТ «КЗРК» такий період становить 5 років 3 місяці, а на іншому підприємстві ПрАТ «Суха Балка» 9 років 9 місяців, тобто період роботи позивача у шкідливих умовах саме на підприємстві відповідача становить 33,3 %. Зазначив, що позивач з власної волі працював у шкідливих умовах, і після встановлення факту хронічного професійного захворювання продовжував працювати у тих самих умовах ще рік. Позивач був забезпечений роботодавцем всім необхідним в повному обсязі, позивачу був відомий характер роботи, і він був і з ним згодний, отримував відповідну оплату, додаткові дні відпочинку та інші блага, передбачені законодавством та колективним договором. Також вказав, що позивачу встановлено стійку втрату професійної працездатності 25% безстроково, що свідчить про не прогресування хвороби, а про сталість такого стану. Зазначив, що позивач не подбав про власну безпеку та здоров`я, не повідомляв роботодавця про хвилювання за власне здоров`я або підозри в невідповідності умов. Позивач був повідомлений і ознайомлений про його права та обов`язки, про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. При цьому позивач свідомо прийняв запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки, а відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, стан здоров`я позивача дозволяв йому виконувати доручену роботу. Також вказав, що позивачем не обґрунтовано розмір заявлених до відповідача вимог. Також вказав, що позивачу призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 3007,63 грн.

Ухвалою від 26 липня 2023 року розгляд справи відкладено, оскільки на час розгляду справи не сплинув строк для надання відповідачем ПрАТ «Суха Балка» відзиву на позов.

01 серпня 2023 року від представника відповідача - 1 ПрАТ «Суха Балка» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених до нього вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що при укладенні трудового договору з відповідачем, позивача було ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, при цьому позивач свідомо прийняв наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, і це залежить від самого працівника, оскільки лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Також вказав, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 тощо. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того вказав, що умови праці в яких працював позивач не створювались відповідачем, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Зазначив, що ймовірною причиною професійного захворювання позивача є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, незважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Вказав, що позивач працював на підприємстві відповідача впродовж 9 років 9 місяців, при цьому до та після припинення трудових відносин з відповідачем працював у несприятливих та шкідливих умовах на інших підприємствах, що також могло визначитись на стані здоров`я позивача та вплинути на ступінь втрати професійної працездатності. Вказав, що посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, а надана довідка МСЕК не містить відомостей стосовно перенесених позивачем моральних страждань. Також зазначив, що позивач частково втратив працездатність, а тому має здібність до самообслуговування, також позивач не потребує стороннього догляду чи допомоги, профзахворювання позивача не призвело до тяжких наслідків для позивача, котрі б змінювали його життя та тягли за собою немайнові витрати. Вказав, що заявлена позивачем сума моральної шкоди у розмірі 60 000 гривень не є аргументованою, є необґрунтованою та завищеною, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 лютого 1997 року по 07 листопада 2006 року перебував у трудових відносинах з відповідачем -1 ПрАТ «Суха Балка», і працював підземним прохідником, підземним заступником начальника дільниці, підземним начальником дільниці, відповідно, і 07 листопада 2006 року був звільнений з підприємства ПрАТ «Суха Балка» за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, з 16 листопада 2006 року по 03 жовтня 2013 року перебував у трудових відносинах з відповідачем -2 АТ «КЗРК», і працював підземним заступником начальника дільниці, підземним начальником дільниці, заступником директора з виробництва, відповідно, та був звільнений з підприємства відповідача 03 жовтня 2013 року, за власним бажанням, в зв`язку з виходом на пенсію за віком, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 13-22).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 березня 2012 року, складеного на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст.; нейросенсорна приглухуватість першого ст. ( з легким зниженням слуху), із зазначенням причин його виникнення: робота протягом 15 років в умовах пилу, концентрація якого перевищувала ГДК та шуму, рівень якого перевищував ГДР (а.с.23-26).

Згідно пункту 16 даного Акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 01.02.07 по теперішній час начальником підземної дільниці, заступником директора шахти з виробництва на шахті ім. Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком» та ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_1 перебував на робочих місцях, на яких через несистематичне використання комплексу пилеподавлення і незабезпечення нормативного провітрювання запиленість повітря робочої зони перевищувала ГДК. Також перебував поблизу працюючого обладнання, яке внаслідок конструктивних недоліків, було джерелом шуму, рівень якого перевищував ГДР. Працюючи також з 03.02.97 по 07.11.06 прохідником, заступником начальника підземної дільниці та начальником підземної дільниці ШБУ і шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», з 16.11.06 по 25.01.07 начальником дільниці ШБУ ВАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_1 виконував роботи, які, згідно інформаційної довідки про його умови праці, підготовленої Жовтневою райСЕС №205 від 05.11.10 та санітарно-гігієнічної характеристики про його умови праці, підготовленої ДЗ «Тернівська райСЕС м. Кривого Рогу» №2/2-576 від 04.03.11, теж характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, що перевищувала ГДК та шумом, рівень якого перевищував ГДР.

Відповідно до пункту 19 вказаного Акту зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є адміністрація ШБУ і шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», ШБУ і шахти ім. Леніна ВАТ та ПАТ «Кривбасзалізрудком» і сам ОСОБА_1 на посаді гірничого майстра, заступника начальника дільниці, начальника дільниці, заступника директора шахти з виробництва у період його праці на цих підприємствах.

Внаслідок зазначено вище захворювання позивач ОСОБА_1 , 25 квітня 2012 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25%, з яких 15% по ХОЗЛ, 10% по туговухості, без встановлення групи інвалідності, з 17 квітня 2012 року, безстроково. Також визначено потреби у додаткових видах допомоги: медикаментозне лікування, ВМП, обмеженні праці по лінії ЛКК, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10 ААА №073656 (а.с.33).

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з медичної карти (а.с. 38-45).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідачів.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 25% первинно та безстроково, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, його турбують задишка при незначному фізичному навантаженні, утруднене дихання, сильний сухий приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, запаморочення, головний біль, приглухуватість, яка супроводжується певним зниженням слуху, загальна слабкість, підвищення втома.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди з кожного з відповідачів, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача -1 протягом 9 років 9 місяців в шкідливих умовах, на підприємстві відповідача - 2 протягом 5 років 3 місяців в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно та безстроково встановлено 25% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, без встановлення групи інвалідності, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка» в розмірі 60 000 гривень, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» в розмірі 40 000 гривень, задовольнивши повністю позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі по 1 073,60 гривень.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,- задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Конституційна,5.

Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 04 вересня 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко