Єдиний унікальний номер 722/1225/23
Номер провадження 2/722/246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Козак А.В.

з участю:

представника позивача Войняк Н.О.

представника 3-ї особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як органу опіки та піклування, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування звернувся в суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Посилався на те, що громадяни ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16.12.2014 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції від 16.12.2014 року.

Подружжя ОСОБА_6 спільно виховують четверо дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н., ОСОБА_8 , 2010 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., та ОСОБА_9 , 2017 р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09.00 ранку малолітня ОСОБА_10 пішла з дому в невідомому напрямку. Батьки дитини здійснювали самостійно її пошук в період з 09.00 год по 17.00 год, проте доньку так і не знайшли та вирішили звернутися до правоохоронних органів. Під час вивчення ситуації, яка склалася було встановлено, що вранці 19.06.2023 року між ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_11 виникла словесна суперечка в ході якої мати вдарила доньку по обличчі, після чого остання самовільно залишила домівку та пішла в невідому напрямку.В ході пошукової операції дитину було виявлено наступного дня 20.06.2023 року близько 07.00 години. Під час розмови з ОСОБА_11 було встановлено, що вона категорично не бажає повертатися додому в рідну сім`ю, оскільки відношення до неї зі сторони матері було упереджене та погане. Зі слів дівчинки стало відомо, що в сім`ї лише вона займалася роботою по господарству, її завжди підіймали вранці з метою виконання тих чи інших завдань. В разі неякісного виконання на неї кричали та іноді могли вдарити. В неї мати забрала мобільний телефон, який вона їй видавала тільки під час використання на онлайн заняттях. Вільного часу в дитини не було, з друзями вона не спілкувалася і не ходила на прогулянки. Дівчинка могла поспілкуватися та побути з друзями лише під час відвідування церкви.

ОСОБА_3 перебуває на сімейній формі навчання, відповідно до якого мати ОСОБА_4 займається з нею самостійно, проте зі слів дитини вона робила це не завжди.В день коли знайшли дитину ОСОБА_4 поїхала до м.Чернівці при цьому навіть не поцікавившись чи знайшли доньку чи ні.Батько дитини ОСОБА_5 повідомив, що дійсно між його дружиною та ОСОБА_11 виникають конфліктні ситуації і причиною в цьому вбачає в надмірній строгості у вихованні.

Службою у справах дітей спільно з психологом, працівником ювенальної превенції, слідчим та сімейною медсестрою було проведено акт оцінки рівня безпеки дитини. Згідно якого було визначено, що небезпечно залишати малолітню ОСОБА_3 в рідній сім`ї. Служба у справах дітей звернулася до виконавчого комітету Сокирянської міської ради з клопотанням про відібрання зазначеної дитини у батьків у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю. Після цьогодитину було влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації.

Відповідно до інформації ОЗ «Михалківський ліцей» про стан виконання батьківських обов`язків батьки ОСОБА_3 не виявляли активної зацікавленості успіхами дитини в навчальному закладі. З вчителями та класним керівником частіше спілкувався батько. З ініціативи матері, дівчинка навчалася на сімейній формі навчання під її керівництвом. За період очного навчання дівчинка майже не пропускала заняття, навчалася на достатньому та середньому рівні, в міру своєї зацікавленості. З ініціативи батьків дитина була обмежена в спілкуванні з однолітками. В позакласні та позашкільній роботі батьки участі не приймали. Батьки привили дитині охайність та вихованість. Від допомоги односельчан, педагогів, однокласників відмовлялись та забороняли дівчинці. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у 8 класі вищеназваного навчального закладу за сімейною формою навчання.

Згідно опису бесіди практичного психолога з дитиною від 20.06.2023 року малолітня ОСОБА_11 після подій, які з нею сталися була дуже стомленою, обличчя заплакане, на контакт йшла поступово, на питання відповідала однослівно або короткими фразами. Під час зазначеної бесіди дитина повідомила, що пішла з дому після того, як мати вдарила її кілька разів рукою. Вона не бажає повертатися додому, оскільки більше не може так багато працювати і не хоче, щоб її сварила і била матір. ОСОБА_11 пояснила, що вона неспілкується з однолітками, до неї ніхто не приходить, на прогулянки вона також не виходить. Дівчинка школу не відвідує, оскільки на сімейній формі виховання. Зі слів дитини вона виходить з дому коли потрібно пасти кози або йде в магазин або відводить малолітню сестричку в дошкільний заклад освіти. ОСОБА_11 під час бесіди пояснила, що її постійно примушували виконувати роботу по господарству і для цього її будили дуже рано, поки інші діти ще сплять. Зі слів дівчинки мати й раніше могла її вдарити рукою за те, що вона виконувала роботу не так добре як того хотіла матір. Малолітня ОСОБА_11 пояснила, що раніше нікому нічого не розповідала, оскільки їй було соромно та страшно.

Відповідно до пояснення ОСОБА_12 , особи в якої ночувала малолітня ОСОБА_11 стало відомо, що остання близько 02.00. год 20.06.2023 року прийфшла до них додому в с.Непоротове та попросилася на ночівлю. Він разом із дружиною впустили її додому, нагодували та вложили спати. Дівчинку вони знали, оскільки вона була однокласницею їх сина. Вранці 20.06.2023 року зі слів ОСОБА_11 стало відомо, що вона втекла з дому, оскільки її насварили вдома. В подальшому ОСОБА_12 зателефонував до поліцейських громади. Подальшому інспектором ювенальної превенції було складено адміністративний протокол щодо вчинення насильства в сім`ї на ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують вимоги статей 150 та 155 Сімейного кодексу України, статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення їх батьківських прав підтверджується рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради №126 від 20.06.2023 року, як органу опіки та піклування, та відповідним висновком.

У зв`язку із вищевикладеним просив ухвалити рішення, яким відібрати малолітню ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення їхбатьківських прав.Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування Сокирянської міської ради для подальшого влаштування.

При цьому, просить стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини..

Представник позивача ОСОБА_13 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та з підстав зазначених в позові просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, проте у судове засідання не з`явились, подали на адресу суду письмову заяву, згідно якої справу просять розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнають частково в частині відібрання малолітньої ОСОБА_3 від батьків, однак заперечують щодо стягнення з них аліментів. Просили врахувати суд, що у них важке матеріальне становище, а також у них на утриманні перебувають ще троє малолітніх дітей, одна з яких з інвалідністю. Крім цього, відповідач ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет та потребує значних коштів на придбання ліків.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Мельник І.Б. в судовому засіданні просила суд, враховуючи інтереси дитини, задовольнити позовні вимоги. При винесенні рішення просила взяти до уваги думку дитини, яка категорично не бажає повертатись в сім`ю та бажає, щоб її влаштували в іншу.

Неповнолітня ОСОБА_3 в присутності практичного психолога ОСОБА_14 , яка підтвердила, що дитина розуміє суть справи та її емоційний стан дозволяє їй об`єктивно відповідати на запитання по суті справи, в судовому засіданні повідомила суду, що не бажає повертатись в сім`ю та бажає залишитись надалі в притулку.

Свідок ОСОБА_15 , будучи допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює на посаді практичного психолога Сокирянського ліцею. Її було запрошено поспілкуватись з неповнолітньою ОСОБА_16 в приміщенні Сокирянської міської ради після того, як вона знайшлась. На той момент дівчинка була дуже засмучена, вона постійно плакала, у неї був виснажений вигляд, на руках та ногах були подряпини, які як вона розповіла отримала під час того, як йшла полем. Дарія категорично відмовлялась повертатись додому і навіть коли прийшов її батько, вона відмовилась з ним просто порозмовляти. Спілкуючись з дитиною, вона розповіла свідку, що вдома їй дуже погано, її постійно примушують до роботи, оскільки у їхньому господарстві є кози, догляд за якими здійснювала дівчинка. Крім цього, вона змушена здійснювати догляд за її молодшою сестричкою, зокрема відводити її в садочок, проводити з нею час. Зі слів дитини, свідок дізналась, що батько не бив її, однак у разі якщо ОСОБА_11 погано себе поводила її мати могла вдарити її по різним частинам тіла. Причиною того, що дівчинка втекла з дому слугувало те, що того дня, коли вона пішла, мати вдарила її за те, що вона не в тому місці поклала своє брудне взуття і після цього ОСОБА_11 вирішила, що більше такого ставлення до себе вона терпіти не хоче. Також дівчинка розповідала, що вона не відвідувала школу, оскільки батьки вирішили, щоб вона займалась самостійно вдома, внаслідок чого у неї взагалі не має друзів, вона ні з ким не спілкується , ні куди не ходить і до неї також ніхто не приходить. Єдине чим вона займається це допомагає батькам у господарстві.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 19.06.2023 року на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 19.06.2023 року його неповнолітня донька ОСОБА_10 пішла з дому та до того часу не повернулась. Одразу після цього до пошуків дитини був залучений весь особовий склад поліції, а також кінологи. Наступного дня, 20.06.2023 року приблизно о 07 - 08 год. ранку дитину було знайдено в с.Непоротове, яке відноситься до Михалківського старостинського округу. Під час з`ясування обставин справи ОСОБА_11 пояснила, що відносно неї неодноразово вчинялось психологічне та моральне насильство, у зв`язку із чим 19.06.2023 року близько 09 год. ранку в неї виникла словесна суперечка з її матір`ю ОСОБА_18 і після цього вона вирішила піти з дому і не повертатись, оскільки вже не могла терпіти такого ставлення до себе. Дійшовши в с.Непоротове, вона виріши постукати в перший будинок, який їй трапився по дорозі і попросила притулку. Там її прийняли, нагодували і залишили в себе ночувати, а вже з самого ранку повідомили Михалківський старостинський округ, що дитина знайшлась. Коли на місце прибули поліцейські дитина була неушкоджена, будь-які дії фізичного чи сексуального насилля до неї не вчинялись. Дитина повідомила поліцейських, що причиною того, що вона втекла з дому слугувало неодноразове жорстоке відношення до неї в сім`ї. Після цього було прийнято рішення про вилучення дитини з сім`ї і її було тимчасово поміщено в притулок. На місце де знайшлась дитина одразу приїхав її батько ОСОБА_5 , однак дитина категорично відмовилась з ним спілкуватись і повертатись додому. Матір дитини ОСОБА_4 весь час пошуків поводила себе пасивно, повідомила свого чоловіка про зникнення дитини лише о 14 год., хоча дівчинка пішла з дому ще о 09 год. ранку і за весь цей час жодних дій спрямованих на відшукання дитини матір не вчиняла. Одразу після того, як батьку стало відомо про зникнення доньки, він власними силами організував пошуки до яких долучились односельчани і вже через деякий час, після того як пошуки не дали результатів, приблизно о 18 год. 30 хв. повідомив про зникнення працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102». Крім цього, зі слів класного керівника Дарії, свідку відомо, що коли дитина відвідувала школу і були погані погодні умови, то двох рідних дітей батьки відвозили автомобілем, а ОСОБА_11 йшла пішки незважаючи на несприятливі погодні умови. Також, дитину щодня піднімали о 06 год. ранку і примушували фізично працювати.

Заслухавши думку всіх учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд дійшов висновку ,що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню.

З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_2 , яке видане повторно 16.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №105.

ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3 , яке видане 06.02.2009 року Подвір?ївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис №1.

Подружжя ОСОБА_6 спільно виховують четверо дітей: ОСОБА_7 , 2015 року народження, ОСОБА_8 , 2010 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження та ОСОБА_9 , 2017 року народження, про що свідчить довідка №285 видана 20.06.2023 року Михалківським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області.

Згідно довідки-характеристики виданої 20.06.2023 року старостою Михалківського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Білоткачем А. встановлено, що ОСОБА_5 , 1975 року народження, являється священиком Михалківського приходу УПЦ. Зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг відносно до нього до старостинського округу не надходило.

Згідно довідки-характеристики виданої 20.06.2023 року старостою Михалківського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Білоткачем А. встановлено, що ОСОБА_4 , 1983 року народження, являється дружиною священика. Разом з чоловіком вони виховують четверо неповнолітніх дітей. Скарг відносно до неї з приводу порушення громадського порядку до старостинського округу не надходило.

Згідно характеристики на ученицю 8-А класу ОЗ «Михалківський ліцей» від 21.06.2023 року №118, ОСОБА_3 , 2009 року народження характеризується позитивно, за час очного навчання зарекомендувала себе старанною, сумлінною, дисциплінованою, працелюбною, уважною ученицею. Дівчинка виховується у повній сім`ї, шкідливих звичок не має.

Згідно інформації про стан виконання батьківських обов`язків батьками по відношенню до дитини від 21.06.2023 року, встановлено, що батьки учениці ОСОБА_3 - мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 - не виявили активної зацікавленості успіхами дитини в навчальному закладі. З вчителями та класним керівником частіше спілкувався батько. З ініціативи матері, дівчинка навчалася на сімейній формі навчання під її керівництвом. За період очного навчання дівчинка майже не пропускала заняття, навчалася на достатньому та середньому рівні, в міру своєї зацікавленості. З ініціативи батьків дитина була обмежена в спілкуванні з однолітками. В позакласній та позашкільній роботі батьки участі не приймали. Батьки привили дитині охайність та вихованість. Від допомоги односельчан, педагогів, однокласників відмовлялись та забороняли дівчинці.

Із показань допитаних в судовому свідків та досліджених судом письмових доказів встановлено, що 19.06.2023 року малолітня ОСОБА_10 пішла з дому в невідомому напрямку. Батьки дитини здійснювали самостійно її пошук в період з 09.00 год по 17.00 год, проте доньку так і не знайшли та вирішили звернутися до правоохоронних органів. В ході пошукової операції дитину було виявлено наступного дня 20.06.2023 року близько 07.00 години. Під час розмови з ОСОБА_11 було встановлено, що вранці 19.06.2023 року між нею та її матір`ю ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, в ході якої мати вдарила її по обличчю, після чого остання самовільно залишила домівку та пішла в невідому напрямку.

Відповідно до протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_3 від 20.06.2023 року було встановлено наступне, що дитина навчалася на сімейній формі навчання. Всі завдання надсилалися на телефон, які дитина виконувала. За допомогою ні до кого не зверталася. Мобільний телефон від дитини забирали батьки, після того як ОСОБА_11 проходила навчання. Друзів зі школи дитина не мала, спілкувалася лише з дітьми, які приходять до церкви, з іншими однолітками Дарії батьки забороняли спілкуватися, проте причини не пояснювали. У вільний час від навчання дитини допомагала по господарству. Коли в неї щось не виходило або матері ОСОБА_4 не подобалося, остання кричала на доньку та інколи могла вдарити по голові. Зазвичай день в малолітньої дитини починався з того, що її мати будила рано вранці та в її обов`язок входив годувати кіз та випасати їх або на стадіоні або в парку. В разі якщо дитина робила щось не вірно її били або кричали на неї. Так, 19.06.2023 року після того, як ОСОБА_11 відвела малолітню сестру в дошкільний заклад освіти, вона прийшла додому та поскладала взуття не так, як бажала того мати. Після чого остання вдарила доньку і ОСОБА_11 вийшла з дому і пішла у невідомому напрямку.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_12 від 20.06.2023 року, встановлено, що ОСОБА_3 близько 02 год. 00 хв. 20.06.023 року прийшла до нього додому в с.Непоротове та попросилася на ночівлю. Він разом із дружиною впустили її додому, нагодували та вложили спати. Дівчинку вони знали, оскільки вона була однокласницею їхнього сина. Вранці20.06.2023 року зі слів ОСОБА_11 стало відомо, що вона втекла з дому, оскільки її насварили вдома. В подальшому ОСОБА_12 зателефонував до поліцейських громади.

Згідно рапорту ВП №1(м.Сокиряни) від 20.06.2023 року, встановлено що о 15 год. 00 хв. 20.06.2023 року рапортом доповів інспектор ЮП Дністровського РВП, старший лейтенант поліції Мазур В., про те, що вході виконання доручення по кримінальному провадженню №0000174 від 19.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, (зникнення особи безвісти), було встановлено, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Михалкове Дністровського району, вчинила психологічне насильство у відношенні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого остання втекла з дому.

Згідно акту прийому дитини до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернівецької ОДА від 20.06.2023 року встановлено, що о 17 год. 57 хв. 20.06.2023 року директор ЦСПРД Янчук Ж. прийняла від начальника Служби у справах дітей Сокирянської міської ради Мельник І. дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причиною влаштування малолітньої дитини до центру слугував конфлікт батьків з дитиною, яка опинилась в складних життєвих обставинах.

Згідно акту оцінки рівня безпеки дитини, проведеного та складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей - Мельник І.Б., головного спеціаліста служби у справах дітей - ОСОБА_19 , спільно з психологом - ОСОБА_15 , працівником ювенальної превенції ОСОБА_17 , слідчою - ОСОБА_20 , та сімейною медсестрою - ОСОБА_21 , було визначено, що малолітню ОСОБА_3 , небезпечно залишати в рідній сім`ї.

Зі змісту опису бесіди практичного психолога з неповнолітньою дитиною від 20.06.2023 року вбачається, що малолітня ОСОБА_11 після подій, які з нею сталися, була дуже стомленою, обличчя заплакане, на контакт йшла поступово, на питання відповідала однослівно або короткими фразами. Під час зазначеної бесіди дитина повідомила, що пішла з дому після того, як мати вдарила її кілька разів рукою. Вона не бажає повертатися додому, оскільки більше не може так багато працювати і не хоче, щоб її сварила і била матір. ОСОБА_11 пояснила, що вона неспілкується з однолітками, до неї ніхто не приходить, на прогулянки вона також не виходить. Дівчинка школу не відвідує, оскільки на сімейній формі виховання. Зі слів дитини вона виходить з дому коли потрібно пасти кози або йде в магазин або відводить малолітню сестричку в дошкільний заклад освіти. ОСОБА_11 під час бесіди пояснила, що її постійно примушували виконувати роботу по господарству і для цього її будили дуже рано, поки інші діти ще сплять. Зі слів дівчинки мати й раніше могла її вдарити рукою за те, що вона виконувала роботу не так добре як того хотіла матір. Малолітня ОСОБА_11 пояснила, що раніше нікому нічого не розповідала, оскільки їй було соромно та страшно.

Згідно рішення та висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради №126 від 20.06.2023 року, з метою соціального захисту малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, опікунська рада виконкому вважає за доцільне відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі надали до суду заяву про визнання позовних вимог, тому суд, виходячи з інтересів дитини, вважає, що є підстави для тимчасового відібрання дитини, оскільки залишення її безпосередньо на опікування матері та батька може бути небезпечним для її життя та морального виховання.

Суд зауважує, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Однак для цього батьки повинні виявити інтерес до дитини та бажання відновити родинні зв`язки з донькою, створивши всі умови для безпечного життя дитини, забезпечивши доньку достатніми умовами для її розвитку і виховання, оскільки дитина у такому віці наслідує поведінку батьків, формує цінності, що складають основу в побудові її особистості.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачів, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Дану норму закону, до правовідносин, що зазначені в позовній заяві, суд застосовує відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України за аналогією закону.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

При вирішення розміру стягуваних аліментів з відповідачів, суд бере до уваги те, що відповідачі не мають постійного офіційного заробітку, їх доходи мають нерегулярний характер. ОСОБА_5 тривалий час являється священиком Михалківського УПЦ та його дохід складається з пожертв прихожан. Крім того, відповідачі мають на своєму утриманні окрім ОСОБА_22 , ще троє малолітніх дітей.

Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, зокрема те, що відповідачі офіційно не працевлаштовані, регулярного доходу не мають та мають на утриманні ще троє малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь Центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів) з кожного з відповідачів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду, а тому з відповідачів солідарно слід стягнути судовий збір на користь держави у сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 164-167, ч.1 ст.170, 180,182 СК України, ст.8, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та від батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення їх батьківських прав.

Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування Сокирянської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 05.05.2009 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області), на користь Центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 58005, вул.Головна, буд.169, м.Чернівці, ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 13.12.1995 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області), на користь Центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 58005, вул.Головна, буд.169, м.Чернівці, ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 05.05.2009 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області), на користь держави (отримувач коштів: ГУК ум.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 13.12.1995 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь держави (отримувач коштів:ГУК ум.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001,МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішеня складено 31.08.2023 року.