Справа № 136/1352/23
УХВАЛА

іменем України

01 вересня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що вказаний позов подано із порушенням вимог визначених ст.175, 177 ЦПК України, оскільки позивачем не було сплачено судового збору, а обставини зазначені на підтвердження її звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не були належним чином підтверджені, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.07.2023 позов було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 25.07.2023, позивач надала до суду наступні документи, а саме: заяву про відкриття виконавчого провадження; Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/255668; Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №/255668; виконавчий напис від 15.06.2021.

Разом з цим, судом було встановлено, що між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено індивідуальну частину договору про надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, предметом якого є грошові кошти в розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які клієнт зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів до 31.03.2020, тобто менше одного місяця, за користування кредитом товариству сплачуються відсотки в розмірі 675,25% річних від суми кредиту з розрахунку 1,85% на добу, процентна ставка фіксована. Відповідно до п. 1.7 клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування».

Отож вказана позивачем підстава для звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" не звільняє її від сплати судового збору, у зв`язку із чим 07.08.2023 судом постановлено ухвалу, якою продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, тобто сплати судового збору та надання відповідного платіжного документу, встановлений ухвалою суду від 25.07.2023, не більше п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду направлено на поштову адресу позивача зазначену нею у позові та електронну адресу, в підтвердження чого додано до справи докази.

Тоді як копія ухвали, яка направлялась засобами поштового зв`язку повернулась 29.08.2023 на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Підтримуючи зв`язок із судом до 07.08.2023 шляхом направлення заяв в рамках даної справи засобами електронної пошти, жодних заяв та клопотань по збігу вказаної дати позивач до суду більше не направляла.

Суд звертає увагу, що учасник (позивач) надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві, тому слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Така «презумпція обізнаності стосується тих суб`єктів, які подавали заяви до суду» .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі "Тойшлер проти Германії" (Teuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, а також те, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у визначений судом строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 120-124, 126, 127, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви позивачеві у справі може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН