Справа № 366/3320/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8522/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Ткаченко Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Ткаченка Ю.В., у цивільній справі № 366/3320/21 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів, розірвання договору підряду та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів, розірвання договору підряду та стягнення коштів. Зазначала, що 30 вересня 2021 року між нею та ФОП ОСОБА_1 укладено договір підряду з індивідуальним зареєстрованим номером замовлення № КН-00325, відповідно до умов якого відповідач протягом 30 робочих днів з часу внесення завдатку зобов`язувалась виготовити та передати у її власність ПВХ конструкції (металопластикові вікна), загальною вартістю 17 000,00 грн. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, вона внесла завдаток у сумі 2 000,00 грн. в день підписання договору, а пізніше ще 15 000,00 грн. З часу внесення завдатку минуло більше 30-ти календарних днів, але відповідач обумовлені договором конструкції не виготовила, у її власність не передала, чим грубо порушила умови договору. Своїми умисними безвідповідальними діями по невиконанню умов договору, відповідач нанесла їй значну моральну шкоду, яка виразилася в перенесенні нею моральних страждань внаслідок тривалого ухиляння відповідача від виконання зобов`язань до договору, ухилення від контактів з нею, ігнорування, а також, що на зимовий період вона залишилася в будинку з старими вікнами, через які проходить холодне повітря, і зараз взагалі невідомо, коли вона зможе поставити собі в будинку нові вікна, через те, що відкладені на них гроші, вона віддала відповідачу, а інші кошти відсутні. Завдану їй моральну шкоду вона оцінила в розмірі 5 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила стягнути з ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 32 200,00 грн., з яких 17 000,00 грн. - кошти сплачені за договором підряду, 10 200,00 грн. - пеня (неустойка) за невиконання договору, 5 000,00 грн. - моральна шкода.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання послуг у розмірі 17 000,00 грн. та пеню (неустойку) за невиконання договору в розмірі 10 200,00 грн., що разом становить 27 200,00 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 984,80 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що її не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. Також зазначає, що з 2020 року за проханням її зятя ОСОБА_3 вона зареєструвалася як фізична особа-підприємець для здійснення ним підприємницької діяльності. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що він на підставі документів, які вона йому передала, укладав договори підряду на виготовлення вікон. Особисто вона жодних договорів не підписувала. З січня 2022 року місцезнаходження ОСОБА_3 їй не відоме, поліція здійснює його розшук. 23 серпня 2022 року вона офіційно припинила підприємницьку діяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,30 вересня 2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір підряду з індивідуальним зареєстрованим номером замовлення КН № 00325, за яким виконавець зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (п.1.1 договору), а замовник зобов`язався оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов даного договору (п.1.2 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено сплату замовником завдатку в розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору замовник зобов`язався сплатити вартість виробів, що складає 17 068,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору після внесення замовником завдатку, борг «до передачі у власність» повинен бути погашеним не пізніше семи днів, з дня внесення завдатку.

Згідно п. 3.3 договору після виконання п. 3.1 договору виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту виконання п. 3.1.1. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний гиб і т.п.), строк передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів.

Відповідно до п. 4.3. договору у випадку невиконання п. 3.2, виконавець зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості даного договору за кожний робочий день прострочення.

Оплата штрафів та неустойки не звільняє сторони від обов`язків за даним договором (п. 4.5 договору).

30 вересня 2021 року ОСОБА_2 було сплачено 2 000,00 грн. завдатку за умовами вищевказаного договору.

01 жовтня 2021 року ОСОБА_2 на виконання умов вказаного договору сплатила 15 000,00 грн. (а.с. 7).

ФОП ОСОБА_1 умови договору підряду від 30 вересня 2021 рокуне виконала.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , стягнувши із ФОП ОСОБА_1 на користь позивачки грошові кошти за договором підряду з індивідуальним зареєстрованим номером замовлення № КН-00325 від 30 вересня 2021 року в розмірі 17 000,00 грн. та пеню (неустойку) за невиконання договору в розмірі 10 200,00 грн., що разом становить 27 200,00 грн., а також 1 000,00 грн. моральної шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.

Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на виконання умов договору побутового підряду з індивідуальним зареєстрованим номером замовлення № КН-00325 від 30 вересня 2021 року було сплачено на користь ФОП ОСОБА_1 2 000,00 грн. завдатку та15 000,00 грн. вартості виробу, а всього 17 000,00 грн.

Водночас, відповідачем не доставлено замовлення позивачці в строк зазначений в договорі.

Відтак, суд дійшов законного і обґрунтованого висновку про стягнення із ФОП ОСОБА_1 на користь позивачки грошових коштів за договором підряду з індивідуальним зареєстрованим номером замовлення № КН-00325 від 30 вересня 2021 року в розмірі 17 000,00 грн. та пені (неустойки) за невиконання договору в розмірі 10 200,00 грн. відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що вона не підписувала договір підряду та не отримувала коштів за цим договором, а сам договір було укладено від її імені її зятем ОСОБА_3 , як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Питання про проведення почеркознавчої експертизи відповідачка в суді першої інстанції не порушувала.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів на спростування висновку суду першої інстанції в частині визначення розміру коштів, переданих за договором підряду № КН-00325 від 30 вересня 2021 року, розміру пеніза невиконання договору та розміру моральної шкоди, а тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції в частині обґрунтованості розміру стягнутих сум.

Колегією суддів не встановлено порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 жовтня 2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді