Ухвала

08 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 501/2062/16-ц

провадження № 61-10561ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічник Олени В`ячеславівни, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого

2020 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором

від 09 листопада 2006 року № 1966-08 ПОУ Н (в системі обліку банку договір № 0) по процентах та кредиту у розмірі 29 660,00 доларів США.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором

від 09 листопада 2006 року № 1966-08 ПОУ Н (в системі обліку банку договір № 0) по пені у розмірі 9 351,91 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року змінено. Виключено із четвертого аркушу мотивувальної частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року абзаци 11 та 12, які розпочинаються словами: «Щодо зустрічної позовної заяви …»

і закінчуються словами: «… та підлягають задоволенню повністю». В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року слова: «… в солідарному порядку …» замінено словами: «… в рівних частках …». В іншій частині рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого

2020 року залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

10 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пасічник О. В.,

із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 24 квітня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 24 липня 2023 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Пасічник О. В., підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічник О. В., залишено без руху. Запропоновано заявникові: 1) На підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази

в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами;

2) Зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; 3) Сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, надати докази на підтвердження сплати

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію ухвали направлено заявникові та представнику на зазначені

в касаційній скарзі адреси.

У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Пасічник О. В., надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме докази сплати судового збору у розмірі 9 852,00 грн, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас зазначені в ухвалі Верховного Суду від 24 липня 2023 року вимоги не були виконані у повному обсязі, оскільки заявник хоча і надав матеріали виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, проте не виконав вимоги зазначеної ухвали в частині сплати судового збору за подачу касаційної скарги у встановленому розмірі, надання доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваного судового рішення та надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень.

Відтак, на обґрунтування поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження представник ОСОБА_1 - адвокат Пасічник О. В., посилається на те, що ОСОБА_1 перебуває поза межами території України на лікуванні із січня 2021 року, а у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, наявності загрози життю і здоров`ю ОСОБА_2 та адвокат Пасічник О. В. також вимушені були виїхати за межі території України, де

і перебувають станом на час звернення до Верховного Суду. Також адвокат Пасічник О. В. посилається на те, що належним чином завірена копія оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 24 квітня

2023 була передана їй ОСОБА_2 лише 28 червня 2023 року, на підтвердження чого надає заяву від ОСОБА_2 на своє ім`я із зазначенням дати передачі такої копії.

Водночас, адвокатом Пасічник О. В. не надано на підтвердження зазначених обставин відповідних доказів, оскільки сама по собі заява ОСОБА_2 про передачу адвокату Пасічник О. В. копії постанови Одеського апеляційного суду не підтверджує дату отримання належним чином завіреної копії оскаржуваної постанови.

Щодо сплати заявником судового збору за подачу касаційної скарги.

Адвокатом Пасічник О. В. до клопотання наданого на виконання вимог Верховного Суду додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН774 від 24 серпня 2023 року на підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 у розмірі 9 852,00 грн. Крім того, у змісті клопотання представником зазначено, що судовий збір у вказаному розмірі був сплачений її довірителем у зв`язку із відсутністю більшої кількості наявних готівкових коштів. Проте заявником не додано до Верховного Суду доказів на підтвердження майнового стану ОСОБА_1 ..

Водночас, адвокатом Пасічник О. В. у змісті клопотання, наданого на виконання вимог ухвали Верховного Суду порушується питання про розстрочення іншої частини судового збору що підлягав сплаті за подачу касаційної скарги до розгляду справи Верховним Судом.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката

Пасічник О. В. про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для відстрочення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану її довірителя (дані про доходи за попередній календарний рік (2022), наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Ураховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, станом

на 08 вересня 2023 року, вимоги ухвали Верховного Суду від 24 липня

2023 року у повному обсязі не виконав, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічник О. В., на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого

2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічник Олени В`ячеславівни, про відстрочення сплати ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічник Олени В`ячеславівни, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник