Постанова

Іменем України

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 344/19574/21

провадження № 61-9075св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Івано-Франківська дитяча музична школа № 1 ім. М. Лисенка,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, у складі судді Антоняка Т. М., від 19 липня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Максюти І. О., Василишин Л. В., Фединяка В. Д., від 09 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської дитячої музичної школи № 1 ім. М. Лисенка (далі - музична школа № 1) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов ОСОБА_1 мотивований тим, що вона працює на посаді викладача фортепіано в музичній школі № 1 із 1992 року.

30 жовтня 2021 року її було ознайомлено з повідомленням від 30 жовтня

2021 року № 26 про обов`язкове щеплення проти COVID-19. За змістом вказаного повідомлення із 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників їх школи; до 05 листопада 2021 року необхідно надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання; у випадку не надання одного із зазначених документів до 05 листопада 2021 року, її буде відсторонено від роботи 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Вона неодноразово в усній формі повідомляла відповідача, що запитувана інформація є такою, що не підлягає розголошенню, оскільки являє собою медичну таємницю, а відповідне щеплення є різновидом медичної допомоги, що проводиться виключно за згодою особи. Також нею було надано копію довідки аналізу крові (імуноферментний аналіз) на антитіла від коронавірусної хвороби від 28 вересня 2021 року, згідно якої рівень антитіл становить 8,9, що є високим показником наявності антитіл в організмі. Незважаючи на це, наказом від 05 листопада 2021 року за № 104 її відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати до часу усунення причин, що його зумовили на підставі повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 30 жовтня

2021 року № 26.

Вважала наказ про відсторонення від роботи незаконним, оскільки він суперечить трудовому, цивільному та медичному законодавству, а також порушує її конституційні права. Відповідач не вживав жодних заходів для забезпечення її трудових прав, збереження її зайнятості, необґрунтовано відсторонив її від посади без збереження заробітної плати, не запропонувавши можливості дистанційної роботи чи роботи з додатковими умовами, чим порушив її трудові права.

Посилаючись на викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним наказ № 104

від 05 листопада 2021 року музичної школи № 1; зобов`язати музичну школу № 1 сплатити на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року по 29 січня 2022 року, що є датою допуску до виконання трудових обов`язків.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 19 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 травня 2023 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що за характером виконуваних обов`язків викладача по класу фортепіано, які пов`язані з об`єктивною необхідністю під час навчального процесу особисто контактувати з дітьми, позивач підлягала обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але після попередження про необхідність такого щеплення відмовилась від проходження вакцинації, відповідних документів щодо наявності абсолютних протипоказань до профілактичних щеплень роботодавцю не надала, у зв`язку з чим роботодавець обґрунтовано, з дотриманням чинного законодавства, відсторонив її від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19.

Також судом враховано, що у матеріалах справи відсутні докази наявності дистанційної/надомної форми організації праці ОСОБА_1 як викладача фортепіано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

16 червня 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 липня

2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 травня 2023 року у справі № 344/19574/21.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У липні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує те, що апеляційний суд не врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Вважає, що не було підстав для її відсторонення у зв`язку з можливістю проведення освітнього процесу із застосування дистанційного навчання.

Зазначає, що прийнятий Кабінетом Міністрів України Перелік № 2153 фактично є підзаконним актом, який не може обмежувати конституційних прав і свобод людини та громадянина.

Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що під час її відсторонення від роботи у зв`язку з відсутністю в неї щеплення проти

COVID-19 було дотримано вимоги статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині отримання письмового підтвердження лікаря про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акта, складеного у присутності свідків, а також вимоги частини другої статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо недопуску позивача до роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2023 року музична школа № 1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Наголошує, що робота викладача фортепіано у дитячій музичній школі передбачає безпосередній прямий контакт з десятками учнів (дітей), їх батьками, родичами, у тому числі похилого віку, які приводять та забирають дітей, а також безпосередній контакт із іншими викладачами.

Зазначає, що у дистанційному режимі виконання обов`язків викладача фортепіано є неможливим, оскільки для цього учню треба мати вдома фортепіано, що є ускладненим з огляду на вартість інструменту та його габарити; учні перших-других класів при вивченні нового твору навчаються з викладачем синхронно на одному фортепіано; більшість нюансів гри на фортепіано неможливо донести до учнів в онлайн режимі. Навчання на фортепіано в онлайн режимі допускається як виняток з дорослими учнями, але не з дітьми віком 6-13 років.

При цьому зауважує, що ОСОБА_1 , як викладач, що веде учнів з 1 класу до випуску, не змогла б у такому випадку повноцінно виконувати свої трудові обов`язки, а частина учнів була б позбавлена права на освіту.

Звертає увагу, що за вимогами про стягнення середнього заробітку належним відповідачем є Департамент культури Івано-Франківської міської ради, який виплачує заробітну плату.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 працює на посаді викладача фортепіано у дитячій музичній школі № 1 ім. М. Лисенка у м. Івано-Франківську з 1992 року.

Згідно з повідомленням директора музичної школи № 1, ОСОБА_2 «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» № 26 від 30 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що з 08 листопада 2021 року, на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників школи. Із посиланням на наказ Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року № 2153 та пункту 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 запропоновано до 08 листопада 2021 року надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання. Попереджено, що у випадку ненадання одного із зазначених документів, 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

ОСОБА_1 не надала роботодавцю документи на підтвердження наявності профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до вакцинації проти COVID-19 і заявила про відмову від вакцинації.

Відповідно до наказу № 104 директора музичної школи № 1 від 05 листопада 2021 року викладача фортепіано ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08 листопада 2021 року до часу усунення причин, що його зумовили. Підстава відсторонення - повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 30 жовтня

2021 року № 26.

Згідно з Посадовою інструкцією викладача, затвердженої директором музичної школи № 1, викладач у своїй роботі керується чинним законодавством України, наказами, розпорядженнями, інструктивними документами державних органів управління, Статутом і Правилами внутрішнього розпорядку, наказами, розпорядженнями заступників директора і завідуючого відділу (відділенням), цією посадовою інструкцією.

Згідно з листом Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради № ІЗ/34-23 від 03 квітня 2023 року з 12 березня 2020 року до 03 квітня

2020 року освітній процес у закладах дошкільної, загальної середньої, позашкільної та професійно-технічної освіти призупинено. Починаючи з

04 квітня 2020 року та до кінця навчального року, освітній процес розпочався із використанням технологій дистанційного навчання.

З відповіді Департаменту культури Івано-Франківської міської ради

від 27 квітня 2023 року № 35/44-27/65 на території Івано-Франківської області з 26 лютого 2021 року встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого учні старших класів переведені адміністраціями мистецьких шкіл громади на навчання за дистанційною формою. З 10 квітня 2021 року і до кінця навчального року - 31 травня 2021 року всі мистецькі школи громади перейшли на «очну» форму навчання.

Рішенням педагогічної ради музичної школи № 1 від 22 вересня 2021 року старші класи переведені на дистанційне навчання, а молодші класи навчаються очно.

Згідно з наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 38 від 17 серпня 2021 року зобов`язано керівників мистецьких шкіл Івано-Франківської МТГ забезпечити 01 вересня 2021 року початок 2021/2022 навчального року у приміщеннях мистецьких шкіл з дотриманням вимог постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co-2».

Наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 54 від 13 жовтня 2021 року встановлено термін проведення освітніх канікул у 2021/2022 року навчальному році в мистецьких школах Івано-Франківської міської територіальної громади з 18 по 24 жовтня включно. Наказано керівникам мистецьких шкіл Івано-Франківської МТГ забезпечити 25 жовтня 2021 року відновлення освітнього процесу у приміщеннях мистецьких шкіл з дотриманням вимог постанови КМУ від 09 грудня

2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co-2» із врахуванням наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 жовтня 2021 року 32153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 58 від 29 жовтня 2021 року у зв`язку із встановленням «червоного» рівня епідемічної небезпеки з 00 год 00 хв 30 жовтня 2021 року на території Івано-Франківської області, зобов`язано керівників закладів культури Івано-Франківської МТГ взяти під особистий контроль виконання вимог постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co-2» (зі змінами та доповненнями).

За наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 67 від 09 грудня 2021 року встановлено термін проведення зимових канікул у 2021/2022 навчальному році в мистецьких школах Івано-Франківської територіальної громади з 31 грудня 2021 року по 16 січня

2022 року включно.

Згідно з наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 8 від 24 лютого 2022 року у зв`язку із запровадженням з

24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України та враховуючи рекомендації Міністерства науки і освіти України призупинено з 24 лютого 2022 року освітній процес в мистецьких школах Івано-Франківської міської територіальної громади та оголошено канікули на два тижні.

Наказом директора Департаменту культури Івано-Франківської міської ради № 11 від 09 березня 2022 року у зв`язку із запровадженням з 24 лютого

2022 року воєнного стану на всій території України та враховуючи рекомендації Міністерства науки і освіти України та Міністерства культури та інформаційної політики України наказано керівникам мистецьких шкіл Івано-Франківської міської територіальної громади забезпечити з 10 березня

2022 року відновлення освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання для всіх здобувачів освіти та інформування їхніх батьків щодо особливостей організації навчальних занять в умовах воєнного стану; організацію щоденного контролю за освітнім процесом; освоєння навчального матеріалу здобувачами позашкільної мистецької освіти за рахунок ущільнення навчальної програми, забезпечивши завершення навчального року до 31 травня 2022 року.

Відповідно до наказу № 8 директора музичної школи № 1 від 29 січня

2022 року, ОСОБА_1 з 29 січня 2022 року допущено до роботи.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт (частина друга статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань (частина шоста

статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року

№ 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, до якого включено, зокрема і працівників позашкільної освіти незалежно від типу та форми власності.

Таким чином, відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими та при дотриманні визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника.

Для отримання профілактичного щеплення, в тому числі проти COVID-19, необхідна згода працівника, який отримав повну й об`єктивну інформацію про щеплення, наслідки відмови від нього тощо.

Роботодавець має довести до відома працівника наслідки для виконання трудових обов`язків відмови чи ухилення працівника від обов`язкового профілактичного щеплення, а лікар - надати об`єктивну інформацію про щеплення, наслідки відмови від нього для здоров`я та можливі поствакцинальні ускладнення. Відмова поінформованого працівника від проведення обов`язкового профілактичного щеплення чи факт ухилення від останнього мають бути належно підтвердженими.

У розглядуваній справі відповідач повідомив ОСОБА_1 про необхідність обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 та попередив про можливість відсторонення від роботи без збереження заробітної плати.

Проте, ОСОБА_1 не надала роботодавцю документи на підтвердження наявності профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до вакцинації проти COVID-19 і заявляла про відмову від вакцинації.

Наказом музичної школи № 1 від 05 листопада 2021 року викладача фортепіано ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08 листопада 2021 року до часу усунення причин, що його зумовили.

У кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясовувати наявність наведених вище та інших факторів.

При розгляді подібних справ суди повинні враховувати, що суспільні інтереси превалюють над особистими, однак лише тоді, коли втручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті).

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21, який правильно було враховано апеляційним судом під час вирішення справи.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що позивач є працівником дитячої музичної школи та займає посаду викладача фортепіано, належить до педагогічних працівників та є учасником освітнього процесу. Робота викладача передбачає як безпосередні прямі контакти зі значною кількістю учнів (дітей) під час навчання грі на фортепіано так і непрямі контакти у приміщенні закладу у тому числі з іншими працівниками музичної школи.

Отже за характером виконуваних обов`язків викладача фортепіано

ОСОБА_1 підлягала обов`язковим профілактичним щепленням проти COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але після попередження про необхідність такого щеплення необхідних документів на підтвердження наявності щеплення або довідку про протипоказання до нього не надала, у зв`язку з чим роботодавець обґрунтовано з дотриманням чинного законодавства відсторонив її від роботи.

В даному випадку держава, передбачивши відсторонення від виконання роботи, зокрема викладача закладу позашкільної освіти, який не має профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі дітей. Право позивачки на працю у закладі позашкільної освіти було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси. Таке втручання у права ОСОБА_1 ґрунтується на законі, має легітимну мету, є пропорційним для досягнення такої мети та необхідним у демократичному суспільстві. Відомості про можливість встановлення для ОСОБА_1 дистанційної чи надомної форми організації праці в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що відповідач правомірно тимчасово відсторонив позивача від роботи, відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 заробітної плати впродовж строку відсторонення.

З огляду на встановлені обставини, а також те, що за позивачем на період відсторонення зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений, нарахування заробітної плати відновлюється одразу після допуску до роботи, Верховним Судом не встановлено порушення права позивача на працю, передбачене у статті 43 Конституції України.

Прийняття відповідачем оскаржуваного наказу 05 листопада 2021 року не свідчить про порушення права ОСОБА_1 , оскільки ним передбачено відсторонення із 08 листопада 2021 року, коли наказ МОЗ України

від 04 жовтня 2021 року № 2153 набув чинності.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким суди надали належну правову оцінку.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Висновки судів не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки суди попередніх інстанцій, з огляду на надані учасниками справи докази, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, ухвалили судові рішення із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 19 липня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников