Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5068/23 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д.В.
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Галацевич О.М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №295/5068/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2023, постановлену під головуванням судді Кузнєцова Д.В.,

в с т а н о в и в :

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2023 у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі судового наказу та не звернув увагу, що заява подана за правилами альтернативної підсудності на підставі ч.1 ст.28 ЦПК України, а тому їй відмовлено у доступі до правосуддя. Таким чином, просила ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2023 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції послався на ст.162 ЦПК України, оскільки, як вважає суд, порядок подачі заяви про видачу судового наказу до суду беззаперечно визначений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи боржника. Правила альтернативної (за вибором заявника стягувача) або виключної підсудності у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки це прямо суперечить положенням розділу ІІ ЦПК України.

Проте такий висновок суду є передчасним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зареєстрована в АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Богунського району м. Житомира.

Відповідно до частин першої та другої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України; із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною першою статті 161 цього Кодексу унормовано, що судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Загальні правила підсудності визначені параграфом 3 глави 2 ЦПК України.

За змістом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас частиною першою статті 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З наведеного вбачається, що за загальними правилами підсудності заява про видачу наказу про стягнення аліментів може бути пред`явлена як до суду за місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, так і за місцем проживання чи місцезнаходженням заявника.

Вказаної обставини судом першої інстанції при винесенні ухвали від 20.06.2023 про відмову у видачі судового наказу не враховано, що призвело до помилкового висновку про подання ОСОБА_1 заяви про видачу судового наказу з порушенням підсудності.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Судді