КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1719/22
Провадження № 2/488/640/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.05.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

за участю секретаря - Краля В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

01.11.2022 року позивач, громадянин Королівства Саудівської Аравії ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі - 722 679, 52 грн., а також інфляційні витрати за період з 14.10.2019 року по 14.10.2022 року у сумі - 3 150 019, 63 грн., а всього стягнути на загальну суму - 3 872 699,15 грн., та судовий збір сплачений позивачем у сумі 12 405, 00 грн.

В обґрунтування якого зазначив наступне, 07 травня 2010 року між ним - ОСОБА_1 , від імені якого, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., діяла ОСОБА_3 , та громадянкою України ОСОБА_2 , був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. Договір позики є безпроцентним.

Відповідно до цього договору, позивач надав відповідачці позику у розмірі 200 000,00 грн., зі строком повернення до 01.10.2012 року.

08 травня 2010 року між сторонами був укладений Додаток № 1 до договору позики, згідно з якого позивач передав, а відповідачка ОСОБА_2 прийняла у борг 7 396 708,00 грн., що за курсом 7.93 грн. за 1 долар США, що еквівалентно 932 750,00 доларам США, строком повернення - 01.10.2012 року.

21 червня 2010 року між сторонами був укладений Додаток № 2 до договору позики, згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 , прийняла у борг 3 941 210,00 грн., що еквівалентно - 497 000,00 доларам США, зі строком повернення - до 01.10.2012 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків перед позивачем, 07.05.2010 року між позивачем, від імені якого діяла ОСОБА_3 , та TOB «Медіус-Плюс», в особі ОСОБА_2 , було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого TOB агентство «Медіус-Плюс» передав позивачу в іпотеку нерухоме майно - комплекс, базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який є приватною власністю TOB агентство «Медіус-Плюс».

Згідно графіку погашення боргу, за період з 20.06.2010 року по 20.02.2012 року і з 20.04.2012 року по 20.07.2012 року, відповідачкою повернуто борг у сумі 382 292 дол. США.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25.04.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача суму боргу - 8 279 582 грн. та 3% річних у розмірі 248 387,46 грн., а також звернуто стягнення на предмет іпотеки - комплекс базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалами апеляційного суду Миколаївської області від 04.06.2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року, рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року було залишено без змін.

У жовтні 2016 року громадянин Королівства ОСОБА_1 від імені якого діяла ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. З врахуванням змінених позовних вимог, просив суд стягнути на його користь 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі, а також інфляційні втрати за період з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2018 року у сумі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі - 1 097 668 грн. 42 коп., а також інфляційні втрати за період з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2018 року у сумі - 10 242 670 грн. 89 коп., а всього стягнуто - 11 340 338 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 8 810,00 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі №488/3807/16-ц апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30.09.2019 року - без змін.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач визначає предметом позовних вимог у цій справі стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України за період з 14 жовтня 2019 по 14 жовтня 2022 року з суми основного боргу за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року. Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року визначено сума заборгованості 8 279582 грн.

Згідно повідомлення Приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 26.09.22 року за № 63961110 станом на 26.09.2022 року залишок заборгованості по ВП № 63957790 з примусового виконання виконавчого листа №1403/1806/12 від 20.06.14 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок сплати боргу 8527968,00 (100 %), в т.ч. основний борг 8279582,00 грн (97,09 %) та 3 % річних в сумі 248387,46 грн (2,91 %) - становить 7999018,19 грн. Відповідно до наданих копій платіжних доручень часткове погашення боргу відбулося 14 квітня 2021 року.

На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, була обізнана про слухання справи у суді, надала до суду заяву про відкладення слухання по справі призначеного на 13.12.2022 року, проте більше в судові засідання не з`являлася, всі виклики до суду ігнорувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судовим розглядом встановлено, що 07 травня 2010 року між сторонами про даній справі укладено договір позики та додаткові угоди до нього від 08 травня та 21 червня 2010 року на суму 1 429 750 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 11 337 918 грн., строком до 01 жовтня 2012 року. На забезпечення виконання умов договору позики, у той же день між позивачем та TOB «Медіус-Плюс» укладено договір іпотеки нерухомого майна - комплекс, базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у встановлений строк борг не повернула.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25.04.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача суму боргу - 8 279 582 грн. та 3% річних у розмірі 248 387,46 грн., а також звернуто стягнення на предмет іпотеки - комплекс, базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалами апеляційного суду Миколаївської області від 04.06.2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року, рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року було залишено без змін.

У жовтні 2016 року громадянин Королівства ОСОБА_1 від імені якого діяла ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. З врахуванням змінених позовних вимог, просив суд стягнути на його користь 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі, а також інфляційні втрати за період з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2018 року у сумі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі - 1 097 668 грн. 42 коп., а також інфляційні втрати за період з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2018 року у сумі - 10 242 670 грн. 89 коп., а всього стягнуто - 11 340 338 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 8 810,00 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі №488/3807/16-ц апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30.09.2019 року - без змін.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач визначає предметом позовних вимог у цій справі стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України за період з 14 жовтня 2019 по 14 жовтня 2022 року з суми основного боргу за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року. Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2014 року визначено сума заборгованості 8 279582 грн.

Згідно повідомлення Приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 26.09.22 року за № 63961110 станом на 26.09.2022 року залишок заборгованості по ВП № 63957790 з примусового виконання виконавчого листа №1403/1806/12 від 20.06.14 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок сплати боргу 8527968,00 (100 %), в т.ч. основний борг 8279582,00 грн (97,09 %) та 3 % річних в сумі 248387,46 грн (2,91 %) - становить 7999018,19 грн. Відповідно до наданих копій платіжних доручень часткове погашення боргу відбулося 14 квітня 2021 року.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Окрім того, кредитор має право вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, оскільки це є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідачки інфляційних втрат за користування грошовими коштами на підставі частини другої статті 625 ЦК України та 3 % річних.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути судовий збір у сумі 12 405, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянин Королівства Саудівської Аравії, який мешкає на території України за адресою: АДРЕСА_3 ) 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі - 722 679, 52 грн., а також інфляційні витрати за період з 14.10.2019 року по 14.10.2022 року у сумі - 3 150 019, 63 грн., а всього стягнути на загальну суму - 3 872 699, 15 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянин Королівства Саудівської Аравії, який мешкає на території України за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 12 405,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянин Королівства Саудівської Аравії, який мешкає на території України за адресою: АДРЕСА_3 )

Відповідач - ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )

Суддя: Я.А. Чернявська