06.09.2023 227/2068/23
06 вересня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Борисової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
ВСТАНОВИВ
Адвокат Трун Ольга Валентинівна,яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач у період з 27 квітня 2018 року по 12 лютого 2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі. 12 лютого 2021 року був звільнений з підприємства за власним бажанням.В день звільнення, позивач перебував на підприємстві, отримав трудову книжку, однак остаточного розрахунку проведено не було.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» відомості щодо розміру заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що передувала звільненню з підприємства 12 лютого 2021 року.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Просить суд винести рішення по суті справи відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 27 квітня 2018 року по 12 лютого 2021 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 виданої на ім`я позивача.
12 лютого 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Статтею 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
За приписам ст. 233 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
При звільненні з підприємства остаточного розрахунку з позивачем проведено не було. Відповідач у строки, встановлені частиною 1 ст.116 КЗпП України не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства, як при звільненні, так і на час розгляду справи.
Наявність заборгованості перед позивачем підтверджується довідкою відповідача № 242 від 21 серпня 2023 року, згідно якої позивач працював на підприємстві з 27 квітня 2018 року, був звільнений 12 лютого 2021 року наказом № 43/к. Заборгованість з виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року на дату складання довідки становить 143429,87 грн.
До складу заборгованості входить: заробітна плата 133746,50 грн, компенсація за дні невикористаної відпустки при звільненні 9683,37 грн (17 календарних днів). Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.
Беручи до уваги вищевикладене, стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі 143429,87 грн, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 5 пункту 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на день подання позовної заяви, законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2684,00 грн.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 116 КЗпП України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення заборгованості по заробітній платі- задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», код ЄДРПОУ 32281519,юридична адреса: 01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Прорізна 12-а.

Повне рішення складено 06.09.2023 року.

Суддя А.М. Левченко

06.09.2023