СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

31 серпня 2023 року м.Снігурівка

справа №485/988/23

провадження № 2-з/485/16/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі судді Бодрової О.П., розглянувши заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову до подачі до суду позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,

установив:

30 серпня 2023 року до суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про забезпечення позову до подачі до суду позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57, а також заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57.

Свою заяву мотивує тим, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало чинності 27.07.2022, заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи вказаної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. У ході виконання вказаного рішення, стало відомо, що майно належне партії, а саме земельна ділянка площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відчужене на користь ОСОБА_1 на підставі договору дарування. Вважають договір дарування фіктивним, тому він підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Таким чином, для запобігання відчуження майна та вчинення реєстраційних дії щодо спірного майна на користь третіх осіб, Міністерство юстиції України звернулося до суду з вказаною заявою.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення особи, яка подала заяву.

Суд, вивчивши матеріали заяви дійшов такого висновку.

Згідно норм ст.ст.55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.ч.1-3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Заявник Міністерство юстиції України має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

Як на підставу подання даного позову заявник посилається на те, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало чинності 27.07.2022, заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи вказаної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. Під час виконання рішення, заявнику стало відомо про відчуження майна, а саме земельної ділянки площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вважає даний договір фіктивним, вчинений з метою уникнення передачі майна у державну власність.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, яке може бути ухвалене відповідно до заявлених вимог. Конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд встановив, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» та договору дарування земельної ділянки земельна ділянка з кадастровим номером :39:071:0025 площею 0,0188 га за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування від 31.07.2015, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало чинності 27.07.2022, заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи вказаної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. З даного рішення вбачається, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулося до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України. Під час розгляду справи земельна ділянка з кадастровим номером :39:071:0025, яка належала Комуністичній партії України була відчужена на користь ОСОБА_1 .

Отже, адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на спірну земельну ділянку дійсно полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення та забезпечить об`єктивність винесення рішення у справі у разі визнання договору дарування недійсним.

Таким чином, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

При цьому, суд наголошує, що заходи забезпечення позову, містять у собі превентивну мету, спрямовану на запобігання утворення перешкод, які б унеможливлювали чи перешкоджали виконанню рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи.

Заходи зустрічного забезпечення позову, реалізація яких є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки такі відносно заявника відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149 - 153, 157 ЦПК України,

постановив:

Заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0188 га, кадастровий номер :39:071:0025, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57.

Ухвала набуває чинності з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню Першим відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса), якому таку надіслати.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити учасникам справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 31 серпня 2023 року.

Суддя О.П. Бодрова