ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8069/23 Справа № 201/3730/23 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

- за апеляційною скаргою адвоката Бочкарь Романа Віталійовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

28.03.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якому ставилось питання про стягнення з відповідача, з урахуванням збільшення позовних вимог 32 958, 85 грн., додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), додаткові витрати на утримання його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8 278 гривень 75 копійок на користь матері дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

09.08.2023 року адвокатом Бочкарь Романа Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що всі суми, зазначені у позовній заяві, це додаткові витрати на дитину, а тому не зрозуміло, чому суд першої інстанції взяв до уваги одні суми та не взяв інші, задовольняючи позовні вимоги частково.

Так за період часу з 2018 року по 2023 рік лише на придбання ліків, вакцин, відвідування дантиста, та квитанцій пов`язаних з навчанням дитини музикою становить 26 891, 55 грн.

Витрати пов`язані з придбанням побутових речей та витрати на розвиток за 2018 2023 року становлять 49 625, 11 грн.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 32 958, 85 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с. № 21-22).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 було присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі 5 000 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 (а.с. № 23-27).

Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.01.2023 (а.с. № 28-33).

Судом також встановлено, що батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. № 14).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину, заняття її у музичній школі та придбання ліків, вакцин та витрати на стоматолога понесені позивачем направленні на розвиток здібностей дитини та підтримання здоров`я становлять лише 16 557,50 грн.

Суд першої інстанції критично оцінив наполягання позивача на стягненні з відповідача додаткових витрат на «розвиток», який жодним чином не конкретизований, придбання речей побутового вжитку, одягу та харчування, оскільки вказане не може відноситись до розвитку здібностей дитини та вказані витрати мають охоплюватись спільними витратами батька та матері на дитину, в тому числі аліментами.

За таких обставин судом першої інстанції позовні вимоги задоволені частково, в частині витрат на заняття дитини у музичній школі та придбання ліків, вакцин та витрат на стоматолога в розмірі 8 278,75 грн., тобто 50 % від встановлених витрат.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

В постанові від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 КЦС ВС вказав, що Придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами.

Не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України підготовка дитини до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до ЗВО, придбання посібників (постанова КЦС ВС від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20).

Тобто частина витрат, що заявлені позивачкою, за своєю юридичною природою не є додатковими витратами на утримання дитини, а охоплюються аліментними зобов`язаннями щодо належного утримання дитини.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив ті витрати, які у відповідності до положень ст.185 СК України можливо віднести до додаткових витрат.

Що стосується сум, при перевірці судом апеляційної інстанції заявлених та підтверджених витрат позивачки на придбання ліків, вакцин, відвідування лікарів, в тому числі й дантиста, навчання у музичній школі, загальна сума витрат встановила 14 319, 05 грн.

Суми витрат, описані у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції обмежений доводами апеляційної скарги, а доводів апеляційної скарги, що стягнута сума витрат більше ніж підтверджено, не має, апеляційний суд вважає, що зниження цієї суми буде виходом за межі апеляційної скарги.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну адвоката Бочкарь Романа Віталійовича в інтересах ОСОБА_1

залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: