Справа № 450/38/23 Провадження № 2/450/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2, 04 в умовних кадастрових гектарах, що числилось за померлим згідно сертифікату на право приватної власності (середню земельну частку) РН № 463428, виданого 23.07.2019 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року.

В обґрунтування позову, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , про що Гуменецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області зроблено відповідний актовий запис № 15. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в склад якої увійшли: житловий будинок АДРЕСА_1 , який рахувався за померлим ОСОБА_2 згідно записів в погосподарських книгах, та право на земельну частку (пай) розміром 2, 04 в умовних кадастрових гектарах, що числилось за померлим згідно сертифікату на право приватної власності (середню земельну частку) РН № 463428, виданого 23.07.2019 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року. За життя ОСОБА_2 розпорядився майном на випадок своєї смерті та склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерком М.І. 02.06.1987 року, зареєстрований в реєстрі за № 1327, відповідно до якого все своє майно заповів своєму онукові - позивачу ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_2 з ним постійно проживав позивач, який фактично вступив в управління спадковим майном, тобто, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 . Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.09.2012 року у справі № 1316/1717/2 за позивачем було визнано право власності на частину спадкового майна, а саме на житловий будинок у с. Гуменець. Додає те, що рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого та успадкував зазначене майно. Однак на іншу частину майна рішення не приймались, оскільки позивачу не було відомо про наявність такого. Проте, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на майно втрачений, позивач не може реалізувати свої спадкові права на вказану земельну ділянку у позасудовому порядку, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звертатися із цим позовом, який просить суд задоволити.

Ухвалою від 06.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.05.2023 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує на те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Гуменецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 21.04.1995 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 15.

Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.09.2012 року, справа № 1316/1717/2, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М.І. 02.06.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1327, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усе те, що буде належати йому на момент смерті і на що він матиме право, ОСОБА_2 заповів повністю своєму внукові ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 290 від 23.09.2022 року, виданої Гуменецьким старостинським округом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з дідусем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації місця проживання.

Відповідно до Ухвали № 2 Гуменецької сільської Ради народних депутатів III сесії другого скликання "Про затвердження списків осіб, які мають право на середню земельну частку" від 24.03.1995 року вбачається, що за ОСОБА_2 було закріплено право на середню земельну частку відповідно до списків осіб.

Із копії Сертифікату на право приватної власності (середню земельну частку) РН № 463428, виданого 23.07.2019 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, вбачається, що за ОСОБА_2 числилось право на земельну частку (пай) розміром 2, 04 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.09.2012 року, справа № 1316/1717/2, яке набрало законної сили, встановлено, що спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася, та що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки ОСОБА_2 помер 1995 року, до правовідносин спадкування слід застосовувати норми закону, які діяли на час його смерті, а саме відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно із ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , та вважається таким, що прийняв спадщину після його смерті.

Відповідно до пункту 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано.

Таким чином, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну частку (пай) розміром 2, 04 в умовних кадастрових гектарах, що числилось за померлим ОСОБА_2 згідно сертифікату на право приватної власності (середню земельну частку) РН № 463428, виданого 23.07.2019 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, в порядку спадкування за заповітом, оскільки на момент постановлення вказаного судового рішення, факт належності ОСОБА_2 права на середню земельну частку (пай) не був встановлений у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу.

Відповідно до Інформації (довідки) про розмір земельної частки (паю), наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, вбачається, що вартість середньої земельної частки (паю) площею 2, 04 в умовних кадастрових гектарах, становить 5 440, 00 грн.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що за позивачем рішенням суду, що набрало законної сили, вже визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на майно, яке належало ОСОБА_2 на момент його смерті, проте оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) втрачено, що є перешкодою для реалізації спадкових прав позивача у позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 16, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), як спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2, 04 в умовних кадастрових гектарах, що числилось за померлим згідно сертифікату на право приватної власності (середню земельну частку) РН № 463428, виданого 23.07.2019 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук