Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/44/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді: Козіної С.М.,

за участі секретаря: Папенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що в травні 2013 року він домовився з ОСОБА_2 - відповідачем за цим позовом, про укладення між нами договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташованої на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 720976, виданого управлінням земельних ресурсів у Кагарлицькому районі Київської області 19.11.2008 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75. Оскільки ОСОБА_2 терміново були потрібні гроші, але нотаріально посвідчити правочин він на той час не міг у зв`язку з тим, що на той час продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва був заборонений законом, останній попросив, щоб позивач передав йому визначену та погоджену ними суму в розмірі 112 000,00 грн, що на момент передачі цих коштів були еквівалентом 14 000,00 доларів США за продаж даної земельної ділянки та пообіцяв укласти з позивачем письмовий правочин купівлі-продажу цієї земельної ділянки, відразу після прийняття закону про скасування мораторію на продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В якості підтвердження серйозності своїх намірів і того, що всі умови угоди виконані, в тому числі і факту передачі позивачем відповідачеві зазначеної вище суми коштів, ОСОБА_2 написав власноруч дві розписки від 22.05.2013 та передав позивачу оригінал державного акту на цю земельну ділянку. 21 червня 2018 року ОСОБА_2 продовжив термін дії обох розписок, про що вчинив на цих розписках відповідні написи. Крім того, цього ж дня, відповідач оформив на ім`я позивача довіреність про надання йому права повного розпорядження спірною земельною ділянкою, включаючи і право її відчуження. Разом з тим, за цією довіреністю позивач не може оформити дану земельну ділянку на себе, а нотаріус відмовила йому у вчиненні будь-яких правочинів щодо розпорядження цією ділянкою з посиланням на п. 18 постанови Кабінету Міністрів України, в якій зазначено, що в умовах воєнного стану підпис довірителя на довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця, повинен бути повторно підтверджений довірителем шляхом подачі ним нотаріусові відповідної заяви не раніше, ніж за сім днів до укладення договору. Після прийняття Верховною Радою України 31 березня 2020 року Закону України № 552-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», яким з 1 липня 2021 року право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею до 100 гектарів можуть набувати громадяни України, позивач неодноразово намагався домовитися з відповідачем про нотаріальне посвідчення укладеного між нами зазначеного вище договору купівлі-продажу земельної ділянки. Але у визначені ними дні або на їх передодні у відповідача з`являлися причини чи обставини, внаслідок яких ми відкладали цю справу на пізніше. Телефонні розмови з ОСОБА_2 з даного приводу тривали близько півроку, після чого його абонентський телефонний номер опинився у зоні недосяжності і позивач з цією людиною більше не бачився і не спілкувався. Після цього позивач звернувся до юристів з приводу даної ситуації і йому порадили вирішити питання узаконення своїх прав на придбану ним земельну ділянку у судовому порядку. Отже, оскільки фактично між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, під час якого було досягнуто згоди по всіх його істотних умовах, але інша сторона цього договору ухилилася від його нотаріального посвідчення, то позивач має всі правові підстави звернутися до суду з позовом про визнання такого договору дійсним та визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку. В позовній заяві позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташованої на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить гр. ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 720976, виданого управлінням земельних ресурсів у Кагарлицькому районі Київської області 19.11.2008 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, укладений між ним, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ним, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташовану на території Ржищівської міської територіальної громади Обухівського району Київської області (попередня адреса розташування: територія Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області).

В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття загального позовного провадження, надіслані за зареєстрованим місцем проживання, відповідач не отримав, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 22), заперечення проти позову не подавав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Згідно розписки ОСОБА_2 від 22 травня 2013 року, останній отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 112 000, 00 грн., що еквівалентно 14 000 доларів США, строком на 5 років. 21 червня 2018 року ОСОБА_2 продовжив термін дії розписки ще на 7 років (а.с. 6).

Згідно розписки ОСОБА_2 від 22 травня 2013 року, останній зобов`язався перед ОСОБА_1 після прийняття закону про скасування мораторію на продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва переоформити на нього земельну ділянку, так як ОСОБА_1 виплатив йому 13 750 доларів США. 21 червня 2018 року ОСОБА_2 продовжив термін дії розписки ще на 7 років (а.с. 7).

Згідно довіреності від 21 червня 2018 року, зареєстрованої за № 966, ОСОБА_2 надав повноваження ОСОБА_1 , ОСОБА_3 бути його представниками, як власника земельної ділянки площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташованої на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з питань володіння, користування, розпорядження нею у способи не заборонені законом, зокрема, але не виключно, передачі її в оренду та проведення міни.Довіреність видана з правом передоручення строком на міс років та дійсна до 21 червня 2025 року (а.с. 8).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 317042209 від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_2 є орендодавцем земельної ділянки, кадастровий номер :05:312:0008, площею 3,1138 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Гребенівська сільська рада (а.с. 9).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31 від 09 грудня 2022 року, державним нотаріусом Ржищівської державної нотаріальної контори Отькало С.В. було відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору продажу земельної ділянки під кадастровим номером :05:312:0008 від імені ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень у представників (а.с. 10).

Згідно з ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статті 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту його посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Факт сплати судового збору позивачем підтверджується фіскальним чеком від 20 червня 2023 року про сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 247, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташованої на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що належить гр. ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 720976, виданого управлінням земельних ресурсів у Кагарлицькому районі Київської області 19.11.2008 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, укладений між ним, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,1138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :05:312:0008, розташовану на території Ржищівської міської територіальної громади Обухівського району Київської області (попередня адреса розташування: територія Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ) кошти на відшкодування судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя