УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

08 вересня 2023 рокуСправа №451/1260/23
Провадження № 2-о/451/49/23

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянула заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Староста сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИЛА:

5 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей до 18-ти років, а саме, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник вказує, що 02.08.2019 він вступив у шлюб з ОСОБА_5 . Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбів № 7 та видано Свідоцтво, серії НОМЕР_1 . У цьому шлюбі у нього народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До цього його дружина вже перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04.12.2018 у справі № 451/126/18 цей шлюб розірвано. В цьому шлюбі у його дружини народились дві доньки: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 02.08.2019 заявник разом з його дружиною виховують трьох неповнолітніх дітей. Обставини спільного проживання та побуту підтверджується Актом обстеження № 16 від 11.05.2023, який складений органом місцевого самоврядування. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04.12.2018 у справі № 451/126/18 постановлено стягувати з ОСОБА_6 аліменти на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття, починаючи з 24.01.2018, на виконання рішення 12.03.2019 судом видано виконавчий лист. Колишній чоловік його дружини, не дивлячись на тривалий період часу після розірвання шлюбу, обов`язки з утримання їх спільних дітей у добровільному порядку не виконував, однак від батьківських прав не відмовився. Сплата аліментів почала відбуватись лише з травня 2021 року в примусовому порядку в межах виконавчого провадження, відкритого Голопристанським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (з 19.07.2021 - Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Сплата аліментів проводилась по лютий 2022, після чого припинилась. Станом на 01.04.2023 сума заборгованості по аліментах вже складала 119 270,88 грн і продовжує збільшуватись. Добровільно кошти на утримання дітей не перераховуються. Його дружина безробітна, займається доглядом за дітьми. Фактичним утриманням її та всіх трьох дітей одноособово займається заявник. З початку березня 2022 року Голопристанський район Херсонської області, в тому числі с. Таврійське, де зареєстрований ОСОБА_6 (місце виконання рішення), перебуває під тимчасовою окупацією росії, що є загальновідомим в Україні фактом. 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2021 № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до цих змін, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації); визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території адміністративно-територіальних одиниць, які тимчасово окуповані внаслідок військової агресії Російської Федерації, у період такої окупації. Таким чином, з 26 березня 2022 року є можливим проведення відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника лише на виконання рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації. ОСОБА_6 добровільно не утримує спільних з його дружиною дітей, а відповідно до чинного законодавства, стягнення такого утримання, у вигляді аліментів, у примусовому порядку до закінчення воєнного стану є неможливим. Відповідно до ст. 268 Сімейного кодексу України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. З метою підтвердження відомостей про те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, заявник через свою дружину звернувся до відповідного органу Радехівської територіальної громади. Однак, не дивлячись на те, що в згаданому Акті обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства № 16 від 11.05.2023 зазначено, що всі діти перебувають на його утриманні, такої довідки йому не видано. 15.05.2023 Старостою села видано довідку № 190 про те, що він і його дружина проживають разом та мають на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Проте, ця довідка, попри встановлені при обстеженні обставини, не підтверджує відомості про те, що саме на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років. Також заявник покликався на абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Довідка про те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей необхідна для підтвердження вказаних у наведеній нормі Закону обставин.

5 вересня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду.

Дослідивши матеріали заяви, доходжу висновку про відмову у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заяву про встановлення факту ОСОБА_1 подав до суду за правилами окремого провадження.

Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2 Постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що: «звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право».

Приписами ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви (заяви у справах окремого провадження) без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження.

Зі змісту заяви видно, що встановлення вказаного факту необхідно ОСОБА_1 для того, щоб підтвердити статус особи, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто для отримання відстрочки від призову під час мобілізації. Також зазначає, що довідка про те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей необхідна для підтвердження вказаних у наведеній нормі Закону обставин.

В обґрунтування заяви також заявник зазначив, що на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04.12.2018 із колишнього чоловіка його дружини стягуються аліменти на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття, починаючи з 24.01.2018, на виконання рішення 12.03.2019 судом видано виконавчий лист. Останній, не дивлячись на тривалий період часу після розірвання шлюбу, обов`язки з утримання їх спільних дітей у добровільному порядку не виконував, однак від батьківських прав не відмовився.

Правовідносини, які склалися між заявником та дітьми, а також з матір`ю дітей та її колишнім чоловіком, які не включені ОСОБА_1 , до кола заінтересованих осіб, детально врегульовані Сімейним кодексом України та спеціальними законодавчими актами.

Так, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У цій справі встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 двох дітей до 18-ти років, а саме, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зумовить зміну або припинення прав та обов`язків у ОСОБА_6 рідного батька дітей, тому пов`язане з існуванням спору про право, яке має вирішуватись в порядку позовного провадження.

До того ж, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на утриманні ОСОБА_1 , оскільки є його рідною донькою та разом з ним проживає, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та актом обстеження матеріально-побутових умов. Тому вказані обставини не потребують встановлення ще й у судовому порядку.

Окреме провадження - це провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Одночасно, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Таким чином, враховуючи зміст заявлених вимог про встановлення факту виконання заявником обов`язків стосовно утримання неповнолітніх доньок, рідний батько яких не позбавлений батьківських прав, - свідчить про наявність спору про право.

Також, помилковим є покликання заявника на ст. 268 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу, адже у дітей є матір, яка за ними доглядає.

Разом з тим, заявником не додано до заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний факт заперечується та/або не визнається іншими особами.

Враховуючи наведені обставини, норми сімейного законодавства, та те, що заявником не було залучено до участі у справі Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як і не було відповідного звернення до цього органу, який передує зверненню до суду у відповідності вимог ЦПК України, а також відсутні відомості про визнання права заявника на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить також про наявність спору про суб`єктивне матеріальне право та відповідно виключає можливість розгляду справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити, в зв`язку з тим, що із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Заяву зі всіма доданими до неї документами відповідно до ч. 3 ст. 186 ЦПК України, необхідно скерувати позивачу.

Керуючись ст. 13, 81, 186, 258-260, ч.4 ст.315, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Староста сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці Радехівської міської ради Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду із позовною заявою за правилами загального позовного провадження.

Повернути ОСОБА_1 заяву про встановлення факту з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяСеменишин О. З.