Провадження №2-з/522/252/23
УХВАЛА

31 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зозулянського Д.О. про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни, державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Макаркіна Андрія Костянтиновича про визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_4 надала заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що наразі нею було подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 11 липня 2023 року по цій справі.

Суд критично ставиться до заяви про відкладення розгляду справи, на думку суду, представник ОСОБА_4 своїми діями намагається затягнути розгляд справи, до цього часу не відкрито провадження у справі та постанова Одеського апеляційного суду від 11 липня 2023 року набрала законної сили.

Стаття 129 Конституції України гарантує та встановлює основні засаду судочинства, якими є зокрема:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

7) розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно ч. 1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2019 року вжиті заходи забезпечення позову по цивільній справі, якою: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ); Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (у тому числі відчуження) щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни, державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Макаркіна Андрія Костянтиновича, про визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння- залишено без задоволення у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 липня 2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року скасовано; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 13 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інною Валерівною за реєстровим № 531; витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Постанова Одеського апеляційного суду від 11 липня 2023 року набрала законної сили 11 липня 2023 року.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, представник Заявник зазначив, що неможливо виконати постанову Одеського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, оскільки існує арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та заборонена будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (у тому числі відчуження) щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідно до п. 1, 7 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Таким чином, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги, що заходи забезпечення позову були вжиті на підставі заяви представника Позивача, який обґрунтував обставини та підстави для скасування відповідних заходів, а відтак суд визнає вмотивованим клопотання представника Позивача, у зв`язку з чим є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 352, 353 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 5 ст. 158 ЦПК України ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2019 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (у тому числі відчуження) щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська