ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/173/21 Номер провадження 22-ц/814/1177/23Головуючий у 1-й інстанції Гуменний З.І. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Дряниці Ю.В., Одринської Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Биченко Антона Олександровича на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року, ухваленого у складі головуючого судді Гуменного З.І., повний текст судового рішення виготовлено 26 жовтня 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У серпні 2021 року директор ТОВ «Європартнер фінанс» Адамський О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань. Просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 177424,57 грн. за прострочення виконання зобов`язання, встановленого рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.04.2014 по справі № 636/218/14-ц, з яких 3% річних від простроченої суми - 48801,00 грн., а також 128623,57 грн. - інфляційні втрати.

Позов мотивовано тим, що 22.01.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/1/09//2008/840-К001, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності грошові кошти у розмірі 30 510,00 доларів США під 12,99 % річних строком до 12 січня 2033. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008, в якості забезпечення ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, відповідач ОСОБА_1 передала в іпотеку предмет іпотеки - квартиру за адресом: АДРЕСА_1 . Банк свої зобов`язання за договором від 22.01.2008 виконав, а відповідач порушила умови договору, не повернула своєчасно банку грошові кошти. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.04.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 425624,53 грн. 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» було укладено договір про відступлення прав, згідно з яким до ТОВ «Європартнер Фінанс» перейшло право вимоги з ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008 року, договором іпотеки № 6 /1/09//2008/980-1002 від 22.01.2008. Рішення суду на даний час не виконано.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», , грошові кошти у розмірі 177424 (сто сімдесят сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 57 коп. за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеного заочним рішення Чугуївського міського суду Харківської області по справі № 636/218/14-ц від 22.04.2014, з яких три проценти річних від простроченої суми у розмірі 48801,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 128623,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2661 (дві тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 37 коп. та витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, у розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не спростовано факту наявності у неї заборгованості за кредитним договором №6/1/09//2008/840-К001 від 22.01.2008, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею своїх зобов`язань. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначені правові висновки викладені в у постановах Верховного Суду від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Биченко Антон Олександрович оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що позивач надає лише копію Договору № GL3N217258 про відступлення права вимоги, за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Європартнер Фінанс». В тексті вказаного Договору не міститься згадки про ОСОБА_1 , її даних, номеру кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра», право вимоги за яким ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Європартнер Фінанс».

Позивач не надає Додатку 1, про який йдеться в договорі про відступлення права вимоги, тому неможливо встановити чи належить кредитний договір № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» до переліку Кредитів, право вимоги за якими перейшло до позивача.

17 січня 2022 року від ТОВ «Європартнер Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник ТОВ «Європартнер Фінанс» - адвокат Чаплинський О.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.01.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/1/09//2008/840-К001, згідно з яким банк наддав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 30 510,00 доларів США під 12,99 % річних строком до 12 січня 2033 року, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався сплачувати платежі у розмірі та порядку, передбаченими договором, а у випадку порушення виконання зобов`язань, сплатити банку штрафні санкції. Відповідач був ознайомлений та згодний з усіма умовами договору, про що міститься його підпис в зазначеному договорі, який свідчить про погодження відповідача з умовами договору.

Банк виконав своє зобов`язання щодо надання кредитних коштів.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008, в якості забезпечення своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, відповідач ОСОБА_1 передала в іпотеку предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.04.2014 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008 у розмірі 425624,53 грн

19.05.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N217258, за умовами якого та додатку № 1 ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «Європартнер фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором 6/1/09//2008/840-К001 від 22.01.2008, договором іпотеки № 6/1/09//2008/980-І002 від 22.01.2008, укладеними з відповідачем.

Відповідно до п. 2 договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 за цим Договором Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основним договором, включаючи, зокрема, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, право вимагати сплати боржником грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основним договором.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Європартнер Фінанс» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано факт наявності у неї заборгованості за кредитним договором №6/1/09//2008/840-К001 від 22.01.2008, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею своїх зобов`язань. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначені правові висновки викладені в у постановах Верховного Суду від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, ПАТ «КБ «НАДРА», (правонаступником якого є ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС») свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 вказані в кредитному договорі кошти у сумі 30 510,00 долларів США.

У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які ОСОБА_1 не спростовані.

Станом на 05 січня 2021 заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/218/14-ц від 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 не виконано. Відповідно до Договору № GL3N217258 про відступлення права вимоги від 19 травня 2020 року, з урахуванням вищевказаного рішення, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Європартнер Фінанс» за кредитним договором № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008 року становить 425 624,53 грн., з яких сума заборгованості по кредиту 240 222,10 грн., сума заборгованості за відсотками - 162 422,32 грн., сума заборгованості за пенею 22 980,11 грн.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/1/09//2008/840-К001від 22.01.2008 року, договором іпотеки № 6/1/09//2008/980-І002 від 22.01.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б., за реєстровим № 1-235, що підтверджується договором № GL3N217258 про відступлення права вимоги від 19.05.2020 року, витягом з додатку № 1 до договору № GL3N217258 про відступлення права вимоги від 19.05.2020 року та платіжним дорученням № 205 від 15 травня 2020 року «оплата за лот № GL3N217258, учасника ТОВ «Європартнер Фінанс».

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи та норми матеріального права, місцевий суд, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе кредитним договором зобов`язань, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», як правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА».

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Биченко Антона Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2023 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді Ю.В. Дряниця

Т.В. Одринська