ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3303/21 Номер провадження 22-ц/814/2175/23Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 липня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що сторони у справі є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , який навчається на 3 курсі «Полтавського політехнічного фахового коледжу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на денній формі навчання. Так як відповідач фінансово не допомагає утримувати сина, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 23-х років на період навчання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 липня 2022 року та додатковим рішенням від 16 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період його навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 грудня 2021 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для покладення на батька обов`язку утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки є такою, що потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та передати справу на новий розгляд до того ж самого суду іншим суддею або до Полтавського районного суду за місцем його проживання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач за станом здоров`я не міг приймати участі у розгляді справи. Вважає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України. Суд не з`ясував в який період тривали стосунки між сторонами. Крім того суд не з`ясував розмір доходів, які отримувала позивач та можливість відповідача надавати таку допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

На підставі ч. 1 с. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Полтавського політехнічного фахового коледжу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут від 18.11.2021 року, ОСОБА_3 є здобувачем освіти 33 групи 3 курсу денного відділення. Зарахований наказом № 105-ст від 29.07.2019 року за рахунок держбюджету. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги так як навчається за денною формою навчання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи вбачається, що повнолітній син відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, не працює, оскільки навчання за денною формою що позбавляє останього можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 , отримує з травня 2022 року щомісячний дохід в сумі 14591 грн. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не надав.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції розміру доходів які отримувала позивач, колегія суддів не приймає, оскільки дана обставина не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка її потребує у зв`язку із продовженням навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним, оскільки справу розглянуто у його відсутність не заслуговують на увагу, оскільки справа неодноразово призначалася судом до розгляду. Про час та дату розгляду справи він був повідомлений та обізнаний. Відповідач мав право скористатися послугами адвоката, а також у разі неможливості прибути до суду мав право заявити клопотання про розгляд справи через систему конферензв`язку.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За змістом ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування не встановлено.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.08.2023.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця