Справа № 498/930/23
Провадження № 2/517/126/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2023 рокусмт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Гончар І.В., при секретарі Заболотній Л.В.,
за участі: представника позивача Луб В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідані цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Луб Владислава Володимировича до ТОВ "ПрофстоФінанс", Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора про скасування арешту,
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 - адвокат Луб В.В. звернувся до суду з позовом до ТОВ "ПрофстоФінанс", Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора про скасування арешту.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2 , який є її рідним батьком. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус повідомив позивачу про те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про арешт спадкового нерухомого майна її батька ОСОБА_2 , у зв`язку з чим повідомила про затримку у видачі свідоцтва про право на спадщину до вирішення питання про скасування арешту. Арешт майна померлого в межах виконавчого провадження був застосований з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа, а саме виконавчого листа №2- 4318/09 від 22.10.2009, виданого Оболонським районним судом м. Києва.
Отже, на даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкування через наявність арешту, у зв`язку з чим, звернулась до суду з дійсним позовом.
У судовому засідані представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судове засідання представники відповідачів не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно відповіді № 141351 від 07.07.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ "Просто фінанс" 17.08.2015 року припинило свою діяльність.
Представник Великомихайлівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2 , який є її рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Гребениківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 16.07.2002 року.
Згідно постанови Великомихайлівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 129/02-31 від 27.02.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про арешт спадкового нерухомого майна її батька ОСОБА_2 ..
Згідно відповіді на запит про надання детальної інформації про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 , накладеного 18.05.2010 р. відділом державної виконавчої Великомихайлівського районного управління юстиції від 19.01.2023 року №21.23/524 було повідомлено наступне: «у зв`язку з ліквідацією даного відділу, технічно в автоматичній системі АСВП переглянути матеріали виконавчого провадження так, як програма видає неможливо переглянути дане виконавче провадження який вів інший відділ». Крім того, Великомихайлівським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що на даний час відсутні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Арешт майна померлого в межах виконавчого провадження був застосований з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа, а саме виконавчого листа №2- 4318/09 від 22.10.2009 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва.
Виконавчий лист - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі виконавчого документа), у виконавчому документі повинні бути зазначені: дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ.
З огляду на п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі виконавчого документа) виконавчий лист №2-4318/09 від 22.10.2009 р., виданого Оболонський районний суд м. Києва, видано на підставі рішення Оболонський районний суд м. Києва у справі №2-4318/09.
Вищевказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ПростоФінанс» 45 366, 97 грн. заборгованості та 767,24 грн. судових витрат.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. розгляду і вирішення справи.
Ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, то належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна.
Згідно з підпунктом 4.17 пункту 4 глави 10 розділу II вказаного Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент примусового виконання виконавчого листа №2-4318/2009) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент примусового виконання виконавчого листа №2-4318/2009) перебачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
У силу ч. 5 ст. 37 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Матеріалами справи підтверджується, що повторного пред`явлення виконавчого документа стягувачем до виконання за життя спадкодавця не здійснювалося.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
У матеріалах справи відсутні докази звернення ТОВ "ПростоФінанс" з вимогою до спадкоємців в порядку та у строки, визначені ст. 1281 ЦК України.
Додатково слід зазначити, що ТОВ «ПростоФінанс» припинило свою діяльність 17.08.2015 року, про що внесено запис до державного реєстру юридичних осіб про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.
Відповідно до ст. 609 ЦК України, однією з підстав припинення зобов`язання є ліквідація юридичної особи кредитора.
Повернення виконавчого документа юридичній особі - стягувачу, який на даний час ліквідований, унеможливлює повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання та свідчить про порушення прав позивача.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Луб Владислава Володимировича до ТОВ "Профстофінанс", Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора про скасування арешту - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 9835722 від 18.05.2010 року та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення складений 07 вересня 2023 року.
Суддя: І.В. Гончар