Справа № 752/7218/16-ц
Провадження № 6/752/314/23
У Х В А Л А

05.09.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

представника позивача адвоката Здоренка В.Є.,

представника відповідача адвоката Пенчарського А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни про стягнення заборгованості та вилучення об`єкту лізингу та за зустрічним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни про стягнення заборгованості та вилучення об`єкту лізингу та за зустрічним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину та стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 866567,19 гривень, сплачених на виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. було задоволено частково зустрічний позовом приватного нотаріуса КМНО Пелех З.Б. та стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» грошові кошти в розмірі 866567,19 гривень.

01.11.2022 р. постановою Київського апеляційного суду зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02.12.2022 р. в зв`язку з тим, що рішення набрало законної сили та ухвалою Верховного Суду від 21.11.2022 р. було відмовлено у зупиненні виконання судового рішення, позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 866567,19 гривень.

Натомість 12.04.2023 р. Верховним Судом було ухвалено рішення про скасування рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. та постанови Київського апеляційного суду від 01.11.2022 р. в частині застосування наслідків недійсності правочину та стягнення ТОВ «Порше Лізинг України» грошових коштів на користь відповідача.

Оскільки питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалось судом касаційної інстанції заявник просить застосувати поворот виконання судового рішення та стягнути з відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним, грошові кошти, сплачені на виконання судового рішення.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав подану заяву, просив її задовольнити, посилаючись на те, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. було скасовано в частині стягнення грошових коштів з ТОВ «Порше Лізинг Україна», однак питання про поворот виконання рішення не вирішувалось судом касаційної інстанції.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, зазначаючи, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. не пред`являлось приватним нотаріусом КМНО Пелех З.Б. до примусового виконання, а ТОВ «Порше Лізинг Україна» має зобов`язання перед відповідачем по поверненню грошових коштів, сплачених за нікчемним правочином і така нікчемність встановлена судовими рішеннями.

Вислухавши представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.02.2022 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б. стягнуто грошові кошти в розмірі 862936,98 гривень, сплачених за договором про фінансовий лізинг № 00005420 від 12.07.2012 р., в зв`язку з нікчемністю даного правочину, що встановлено судом та відповідно застосовані наслідки недійсності правочину. Також судом вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме суми сплаченого судового збору в розмірі 3630,21 гривня.

01.11.2022 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. відповідно до постанови Київського апеляційного суду залишено без змін.

21.11.2022 р. відповідно до ухвали Верховного Суду відкрито касаційне провадження у даній справі, однак представнику ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовлено у зупиненні виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 02.12.2022 р. ТОВ «Порше Лізинг Україна» перерахував на рахунок приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 866567,19 гривень з призначенням платежу згідно рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. справі № 752/7218/16-ц.

12.04.2023 р. Верховним Судом було ухвалено рішення про скасування рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р. та постанови Київського апеляційного суду від 01.11.2022 р. в частині застосування наслідків недійсності правочину та стягнення ТОВ «Порше Лізинг України» грошових коштів на користь відповідача і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову в цій частині.

Питання про поворот виконання рішення не вирішувалось судом касаційної інстанції.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року, особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом частин першої - третьої статті 444 ЦПК України, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

В силу положень ч.9 ст.444 ЦК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Тобто поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц).

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого документу, що видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Однак, судом встановлено, що відповідач у справі - приватний нотаріус КМНО Пелех З.Б. не отримувала виконавчий документ з метою пред`явлення до примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.02.2022 р., а грошові кошти були сплачені позивачем добровільно.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку положень ст.444 ЦПК України, однак позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з вимогами про стягнення отриманих відповідачем коштів в порядку ст.1212 ЦК України, які були перераховані в добровільному порядку не в межах виконавчого провадження, в зв`язку з скасуванням судового рішення, на підставі якого такі кошти були сплачені.

Керуючись ст.444, 445 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника позивача про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни про стягнення заборгованості та вилучення об`єкту лізингу та за зустрічним позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелех Зоряни Богданівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя