КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/555/23
Провадження № 2/391/170/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.09.2023 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Ревякіна О.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області про визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити місце проживання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_2 .

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2023 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Під час ознайомлення з матеріалами справи після відкриття провадження встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначається ціна позову, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Згідно ч.4, ч.5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, позивач звернулась до суду з двома вимогами немайнового характеру: визначити місце проживання дитини та надати дозвіл на реєстрацію дитини.

Згідно п.п.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлюється в розмірі - 2684 гривні.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовийзбір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки позивачем заявлені дві вимоги немайнового характеру, йому необхідно сплатити 2147,20 грн. (1073,60 + 1073,60), однак позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу в сумі 1073,60 грн.

Крім того, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, проте в описовій частині позову міститься лише посилання на норму, яка регулює дане питання. В обгрунтування своєї вимоги позивач зазначає, що «після рішення суду дитина буде проживати зі мною за адресою: АДРЕСА_1 в приватному будинку моїх батьків». При цьому позивачем не вказано чи існує взагалі спір між сторонами з даного приводу, з викладенням обставин на його обґрунтування і з наданням відповідних доказів; не надано документів, що підтверджують право на проживання (перебування) дитини в житлі ( АДРЕСА_1 ), статусу даного житла, а також доказів щодо отримання відмови в проведенні реєстрації місця проживання дитини за вказаною адресою.

Крім того, позивач в своєму позові стверджує, що нею повністю обладнана дитяча кімната та є всі необхідні речі для розвитку дитини, однак дані обставини не підтверджує жодними доказами.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Виходячи з положень статті 19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

При цьому, досудове врегулювання спорів щодо місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відноситься до компетенції органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що у випадку, якщо один з батьків не надав згоди на реєстрацію місця проживання дитини з другим з батьків, реєстрація місця проживання дитини здійснюється на підставі рішення суду чи органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини. Однак до позовної заяви позивачем не долучено рішення органу опіки та піклування про розв`язання спору між батьками стосовно реєстрації місця проживання дитини, передбаченому статтею 19 Сімейного кодексу України.

Крім того, за нормами ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового оригіналу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів не містять підпису особи, яка їх засвідчує, та дати такого засвідчення.

Частиною 11 статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на те, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст.175-177 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків. Відповідно до ч.12 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 187 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити позивачу триденний строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що згідно з п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області О.В. РЕВЯКІНА