ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2023 року

м. Харків

справа № 638/6620/21

провадження № 22-ц/818/1172/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів:, Тичкової О.Ю., Мальованого Ю.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у порядкуст. 369 ЦПК Українив м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, в якій просила з урахуванням уточнень суд стягнути з відповідача суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 77 840,00 грн., моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1 278,41 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Договору дарування №6887 від 22.12.2020, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П., є ОСОБА_2 . Законним представником малолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 17 березня 2021 року відбулось залиття житлових приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Законний представник ОСОБА_2 звернулася в телефонному режимі до дільниці № 6 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири. За фактом залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , комісією дільниці № 6 КП «Жилкомсервіс» було складено Акт обстеження від 17.03.2021. За результатами огляду приміщень зазначеної квартири комісією дільниці № 6 KП «Жилкомсервіс» було виявлено, що залиття квартири трапилось внаслідок халатного (неналежного) використання мешканцями квартири за адресою: АДРЕСА_2 , сантехнічних приладів. Було залито стелю в кімнаті площею 38 кв.м., підлогу площею 38 кв.м., стіну площею 10 кв.м. та частково пошкоджено електропроводку. Після залиття вищевказаної квартири жодні ремонтні роботи та дії, що направлені на умисне погіршення ремонту, не проводились. За результатами експертизи розмір заподіяних матеріальних збитків склав 75 340,00 грн. Вартість проведення експертного дослідження становить 2 500, 00 грн. За таких обставин позивач вважає, що багатодітній сім`ї ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду через неправомірні дії відповідача. Щодо спричиненої моральної шкоди позивач зазначає, що багатодітна сім`я ОСОБА_5 вимушена знову проводити ремонтні роботи, в квартирі присутнє відчуття сирості, вологи, запах плісняви, родина зазнала багато переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила майно та повинна відповідати за свої дії, протягом тривалого часу ігнорує та не бажає добровільно відшкодовувати заподіяні матеріальні збитки, постійні хвилювання та думки про те як відновити квартиру привели до постійної нервової та психологічній напруги, що вплинуло на стан здоров`я матері та її чотирьох малолітніх дітей.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітньої особи ОСОБА_2 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 75 340 (сімдесят п`ять тисяч триста сорок) грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що в позовній заяві позивачем місце проживання відповідача визначено за адресою: АДРЕСА_3 . Між тим, згідно довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.06.2021 року відомості про зареєстроване місце проживання відповідача у Реєстрі територіальної громади м. Харкова відсутні (а.с. 94). Із змісту відповіді на запит суду до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 02.06.2021 року також вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за будь-якою адресою в місті Харкові не значиться (а.с. 96-97). Отже, місце проживання відповідача позивачем визначено невірно, що унеможливило вручення судом ухвали про відкриття провадження у справі, викликів, позову та інших документів відповідачу. Вказує, що відповідач був повідомлений про судове засідання лише після закриття підготовчого провадження, що очевидно обмежило право відповідача на судовий захист, зокрема його можливість подати до суду відзив на позовну заяву, клопотання та необхідні докази. Вказує, що відповідач, не будучи обізнаним про розгляд справи в суді до 31.01.2021 року (дата отримання відповідачем смс про судове засідання), не міг скористатися правом прийняти участь у підготовчому судовому засіданні, що позбавило його процесуальних прав, які надаються відповідачу на вказаній стадії. Відповідач повністю заперечує проти позовних вимог, але не міг у встановлений процесуальним законом спосіб та строк подати відповідну заяву по суті, клопотання та інші докази. Зазначає, що факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксовано актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Наголошує, що на підтвердження позовних вимог позивач повинен був надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким би було зафіксовано, зокрема, сам факт залиття, а також причини залиття та завдані пошкодження, висновок відповідної експертизи щодо встановлення причин залиття. В наданому позивачкою акті обстеження не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В указаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони. Зазначає, що наданий позивачем акт не затверджений начальником організації (підприємства), яка надає послуги з утримання будинку. Підпис вказаної посадової особи на акті відсутній. Також не забезпечена присутність зацікавлених осіб з боку винної особи, що є обов`язковою умовою при складанні акту. Наголошує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідача, а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою, відповідно вина відповідачів не доведена. Вважає, що не застосування судом першої інстанції Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р.) призвело до хибних висновків суду та ухвалення незаконного рішення.

Представник позивача надала відзив, в якому зазначила, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає оскаржуване рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року у справі № 638/6620/21 - законним та обґрунтованим, а, отже, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. Вважаємо, що суд першої інстанції, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, встановив в повному обсязі наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено наявність неправомірної поведінки з боку відповідача, завданої матеріальної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, відсутність вини в діях відповідача останньою не доведено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними та допустимими доказами не довела факт спричинення їй моральної шкоди. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення її особистих немайнових прав, завдання шкоди її здоров`ю та душевних страждань. У позові відсутнє обґрунтування розміру заподіяння позивачу моральної шкоди та на виконання вимог статті 81 ЦПК України не доведено належним чином наявність причинного зв`язку між завданою їй шкодою і протиправними діями відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить на праві приватної власності 4, що знаходиться в будинку АДРЕСА_4 . Данна обставина підтверджується копією договору дарування від 22.12.2020 року за №6887 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Як вбачається з копії технічного паспорту від 09.10.2013 року, квартира АДРЕСА_5 , розташована на третьому поверсі шестиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 76,8 кв. м., загальна площа квартири 107,0 кв.м., матеріали зовнішніх стін цегла, матеріали перекриття залізобетон.

Комісією КП "Жилкомсервіс" участок №6 у складі начальника участка №6, інженера участка №6 та майстра участка №6 після обстеження зазначеної квартири встановлено, що 17.03.2021 відбулось залиття квартири АДРЕСА_6 , а саме: стеля кімнати (гіпсокартон) S-38 кв.м., кімната (бетонна стяжка) S-38 кв.м., стіна (гіпсокартон) S-10 кв.м., частково пошкоджено електропроводку. Висновки комісії зафіксовані в Акті обстеження від 17.03.2021 року, де зазначено, що причиною залиття є халатне користування сантехнічним обладнанням мешканцями квартири АДРЕСА_7 .

Згідно з висновком суб`єкту оціночної діяльності ПП "АС-ТЕРРА" про вартість матеріального збитку станом на 23.03.2021 ринкова вартість об`єкта оцінки (матеріального збитку) склала 75 340,00 грн.

Судом встановлено, що 17.03.2021 відбулося залиття квартири, яка належить малолітньому ОСОБА_6 , внаслідок недбалого (халатного) поводження з сантехнічним обладнанням мешканцями квартири квартири АДРЕСА_7 .

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З Акту обстеження від 17.03.2021 року встановлено, що 17.03.2021 відбулось залиття квартири АДРЕСА_6 , а саме: стеля кімнати (гіпсокартон) S-38 кв.м., кімната (бетонна стяжка) S-38 кв.м., стіна (гіпсокартон) S-10 кв.м., частково пошкоджено електропроводку. Висновки комісії зафіксовані в Акті обстеження від 17.03.2021 року, де зазначено, що причиною залиття є халатне користування сантехнічним обладнанням мешканцями квартири АДРЕСА_7 .

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зауважує, що за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, проте у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: згідно довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.06.2021 року відомості про зареєстроване місце проживання відповідача у Реєстрі територіальної громади м. Харкова відсутні (а.с. 94).

Із відповіді на запит суду до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 02.06.2021 року також вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за будь-якою адресою в місті Харкові не значиться (а.с. 96-97).

Крім того, з копії паспорту ОСОБА_3 вбачається, що з березня 1999 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 (а.с. 128-131).

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.08.2023 року ОСОБА_3 власником квартири АДРЕСА_7 не значиться.

Колегія суддів вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам у справі, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позову, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження належності на праві власності квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_3 .

За таких обставин позивачем не доведено факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачем ОСОБА_3 , отже позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. 22, 23, 1167 ЦК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

Ю.М. Мальований

Повний текст судового рішення виготовлено 04 вересня 2023 року.