У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши заяву Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,-

у с т а н о в и в :

Суть заяви.

25.08.2023 року Міністерство юстиції України засобом поштового зв`язку звернулося до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будинок 48/100 частини літ. А, літ. Б, загальною площею 158,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Заяву обґрунтовує тим, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією статті 5 закону України «Про політичні партії в Україні», чинної на момент подання позовної заяви. Вказана справа розглядалась понад 8 років та рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, заборонено діяльність Комуністичної партії України; передано майно, кошти та інші активи Партії, обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

У ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, ї обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту Закарпатською обласною організацією Комуністичної партії України на підставі договору дарування від 16.07.2015 №548, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С., відчужено майно будинок 48/100 частини літ. А, літ. Б, загальною площею 158,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та матеріалів реєстраційної справи ОСОБА_1 був обраний членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі постанови 42 з`їзду Комуністичної партії України від 22.06.2008, постанови 44 з`їзду Комуністичної партії України від 19.06.2011 та є керівником та головою комісії з припинення Закарпатської обласної організації Комуністичної партії України (ідентифікаційний код юридичної особи 20453152).

Таким чином, на думку заявника, є підстави вважати, що у даному випадку сторони знали заздалегідь, що такий договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж передбачені цим договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин. Відтак, наведене свідчить, що укладення спірного договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність.

На сьогодні, як зазначає автор заяви, існують об`єктивні ризики того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть вчинити дії, пов`язані із відчуженням спірного майна, отже застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, без їх застосування інтереси держави Україна будуть порушені.

Заява про забезпечення позову, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.09.2023 передана на розгляд головуючому судді Голяні О.В. 01.09.2023 (п`ятниця), розглядається судом в наступний робочий день 04.09.2023 (понеділок) без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із тим, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2, 4, яких передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Установивши, що Міністерством юстиції України буде ініційовано спір щодо неправомірного набуття ОСОБА_1 , ОСОБА_3 права власності на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, суд, з урахуванням доводів заяви про забезпечення позову та характеру спору, приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки та ускладнити виконання ймовірного судового рішення у разі задоволення позову, а захід забезпечення позову у виді заборони вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна буде співмірним з вимогами майбутньої позовної заяви.

Вжиття судом такого заходу забезпечення позову має тимчасовий характер, а тому заборона вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що буде предметом майбутнього позову, до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси власників.

Поряд з цим, запропонований заявником захід забезпечення позову у виді арешту є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном.

Виходячи із засад розумності та з урахуванням обґрунтованості вимог заявника щодо обраних способів забезпечення позову, а також з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна буде співмірним із заявленими в майбутньому позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду, в той час як накладення арешту на спірне майно не буде співмірним із заявленими позовними вимогами, та, крім того, може бути перешкодою для використання нерухомого майна.

З таких же висновків виходив Верховний Суд в ухвалах від 24 січня 2022 року у справі № 211/5176/21 (провадження № 61-21344ск21), від 07 квітня 2022 року у справі № 212/7107/21 (провадження № 61-2725ск22), відмовляючи у відкритті касаційних проваджень за касаційними скаргами на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду питання про забезпечення позовів у справі про визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності.

За таких обставин, заява Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам) щодо об`єкта нерухомого майна - будинку 48/100 частини літ. А, літ. Б, загальною площею 158,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Заявник: Міністерство юстиції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Городецька, 13, .

Особа, яка в разі подання позову набуде статусу відповідача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Особа, яка в разі подання позову набуде статусу відповідача: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Особа, яка в разі подання позову набуде статусу відповідача: Закарпатська обласна організація Комуністичної партії України, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Володимирська, буд.1, .

Особа, яка в разі подання позову набуде статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комуністична партія України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Борисоглібська, 7, .

Повний текст ухвали виготовлено 04.09.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА