Справа № 588/1243/23
№ провадження 2/588/250/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., представника позивача Сумцова Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГУРЕВІЧОВ Олег Миколайович, державний виконавець Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторія Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у червні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що ОСОБА_3 у 2023 році дізналася про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 60321825 за виконавчим написом від 23.09.2019 № 9838, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, на підставі якого з позивача як з боржника стягується на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість в розмірі 75855,15 грн.

Представник позивача Сумцов Є.С. вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. 29.05.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № Z02.00503.003980354, на який посилався приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. В матеріалах виконавчого провадження відсутня копія указаного договору.

Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило. Позивачу невідомі підстави примусового стягнення заборгованості саме у сумі 75855,15 грн., з чого складається сума вказаної заборгованості. Заборгованість у сумі 75855,15 грн. є оспорюваною, кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Представник позивача ОСОБА_4 посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачкою не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, вчинений 23.09.2019 року та зареєстрований у реєстрі за №9838, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 75855,15 грн., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1610,40 грн. та понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, представник товариства Гавриленко Я.Я. подала відзив на позовну заяву та заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 . Кредитний договір № Z02.00503.003980354 не виконувала, тому утворилася заборгованість у розмірі 73955,15 грн. Відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з ОСОБА_3 73955,15 грн. боргу за кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення. ОСОБА_3 була повідомлена про наявність заборгованості та попереджена про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом у випадку непогашення боргу в тридцяти денний строк з дня направлення вимоги. Після надсилання вимоги позивачка жодним чином не висловила заперечень щодо її змісту. На думку представника відповідача безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, а позивачем не доведено у чому полягає спірність заборгованості. Станом на 23.09.2019 законодавством не заборонялось вчинення виконавчих написів за кредитним договором, які не є нотаріально посвідченими. Ураховуючи постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 до 28.02.2022 вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими не було заборонено.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович та державний виконавець Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторія Сергіївна у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді від 16.06.2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою судді від 16.06.2023 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову.

Представником відповідача 05.07.2023 подано відзив на позовну заяву

Представник позивача 12.07.2023 подав заяву про розподіл судових витрат та відповідь на відзив

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2023 судовий розгляд відкладений для надання часу стороні відповідача подати заперечення

Представником відповідача 17.07.2023 надіслано заперечення на відповідь на відзив та заяву про розподіл судових витрат

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 23.09.2019 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №9838, за яким нотаріусом стягнуто із ОСОБА_3 , як боржника за кредитним договором за № Z02.00503.003980354 від 29.05.2018 року, укладеним з ПАТ «Ідея Банк» борг за період із 03.05.2019 по 05.08.2019, який складається з: строкового основного боргу 44127,60 грн.; простроченого основного боргу - 7440,13 грн., прострочених процентів - 509,36 грн., строкових процентів 8,28 грн., строкової плати за обслуговування кредиту 1557,44 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту 9697,58 грн., пені 10614,76 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом 1900 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 75855,15 грн. (а.с.14).

На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 9838 від 23.09.2019 року за заявою відповідача державним виконавцем Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос В.С. постановою від 16.10.2019 року було відкрито виконавче провадженні №60321825, постановою від 05.11.2020 накладено арешт на кошти боржника, а постановою від 30.05.2023 року було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.11,12,13,15).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.09.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Сторони справи не надали суду примірника кредитного договору за № Z02.00503.003980354 від 29.05.2018 року, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис.

Відповідач у відзиві визнає факт того, що указаний кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому указана обставина відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню та є встановленою у зв`язку з відсутністю сумніву щодо достовірності цієї обставини.

У позовній заяві ОСОБА_3 посилається на те, що не визнає, що має кредитну заборгованість саме у сумі 75855,15 грн. Відповідач у відзиві посилається на безспірність указаної заборгованості, що за змістом відзиву підтверджується наданими приватному нотаріусу документами, яких відповідач суду не надав та також, у свою чергу, не виконав процесуальний обов`язок, визначений частиною 3 статті 12 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Додана до відзиву таблиця-розрахунок заборгованості, яка складена відповідачем не належним доказом розміру боргу.

Отже, оскільки укладений між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» договір № Z02.00503.003980354 від 29.05.2018, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, в матеріалах справи відсутні докази безпірності заборгованості, яка стягнута за оспорюваним виконавчим написом з позивачки, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Отже, позов адвоката Сумцова Є.С. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України).

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 1610,40 грн. за подання позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся суми 1610,40 грн. сплаченого ним судового збору.

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 13.06.2023 року (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару за виконання доручення складає 9000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 13.06.2023, фіскальний чек від 08.07.2023 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 9000 грн.

В Акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 11.07.2023 представник позивачки надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів послуг, які узгоджуються з матеріалами справи (надання консультації щодо спору та підготовка позовної заяви 4 год. 30 хв. 4500 грн., підготовка адвокатського запиту для збору письмових доказів 750 грн. з розрахунку витрат часу 45 хв, підготовка заяви про забезпечення позову 1000 грн. з розрахунку витрат часу 1 год., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 1000 грн., підготовка відповіді на відзив - 1000 грн. з розрахунку витраченого часу 1 год., підготовка заяви про розподіл судових витрат на суму 750 грн. з розрахунку витрат часу 45 хв).

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 9000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи вартість нібито наданих адвокатських послуг є необґрунтованою та має бути зменшеною до нуля гривень. Вартість витрат є явно неспівмірною зі складністю спору, не відповідає критерію реальності, що свідчить про штучне збільшення розміру вартості наданих адвокатом послуг. Вивчення та аналіз чинного законодавства, судової практики не можна віднести до правової допомоги, твердження викладені у відповіді на відзив є аналогічними тим, що викладені у позові.

Указані доводи представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки розмір витрат позивачки на отримання професійної правничої допомоги ґрунтується на умовах укладеного з адвокатом договору про надання правничої допомоги від 13.06.2023 року, який визначає загальний розмір гонорару, і який з огляду на викладені в Акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 11.07.2023 види правничої допомоги відповідає критерію реальності, складності справи, розумності, значенню справи для сторін з огляду на значний розмір заборгованості за кредитним договором, яка оспорюється у цій справі.

За таких обставин, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача про пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 9000 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ГУРЕВІЧОВА Олега Миколайовича, вчинений 23.09.2019 року та зареєстрований у реєстрі за №9838, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 75855,15 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого нею судового збору у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. та понесені нею витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 9000 (девять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 05.09.2023 року.

Сторони:

Позивач

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач

Акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК», , адреса місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Львів

Треті особи

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГУРЕВІЧОВ Олег Миколайович, адреса: вул. Мала Житомирська, б. 6/5, м. Київ

Державний виконавець Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторія Сергіївна, адреса: пр. Курський, 6, м. Суми

Суддя М.В. Щербаченко