Справа № 588/1668/23
Провадження № 2/588/347/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С., представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Лантух Н.В., Мальченка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Тростянецьке лісове господарство» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Тростянецьке лісове господарство» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Мальченко Д.В. заявив відвід судді із тих підстав, що суддею було порушено принцип змагальності сторін. Зокрема представник відповідача зазначив, що суддя відмовив йому у задоволенні клопотання про продовження та поновлення пропущеного процесуального строку на подачу відзиву на позов та не надав час для підготовки позиції по справі після того як було відмовлено у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримала клопотання про відвід судді.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення відводу у зв`язку із відсутністю підстав для відводу судді.

Заслухавши позицію учасників справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

За правилами ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У даній справі заява про відвід судді Огієнка О.О. надійшла до суду в день судового засідання, тому питання про відвід вирішується судом, який розглядає справу.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білуха проти України»(заява№ 33949/02,.) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 року щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява адвоката Мальченка Д.В., про відвід судді фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також вказана заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О.

Відтак, суд вважає подану адвокатом Мальченком Д.В., заяву такою, що є завідомо безпідставною та спрямована на перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України закріплено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне попередити адвоката Мальченка Д.В., про недопустимість зловживання процесуальними правами та відповідальність за такі дії й заходи процесуального примусу, передбачені ст. 144-148 ЦПК України, які можуть бути застосовані в таких випадках.

Керуючись ст. 36, 40, 144-148, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Мальченка Дениса Володимировича про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя О. О. Огієнко