Ухвала

30 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 296/1159/22

провадження № 61-12718ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна подружжя та трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна подружжя у розмірі 16 000 доларів США та трьох процентів річних у розмірі 23 127,83 грн, що еквівалентно 479 695,83 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що з 10 вересня 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27 травня 2019 року.

22 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про поділ спільного майна подружжя, за умовами якого відповідач повинен сплатити їй суму коштів, еквівалентну 27 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку, з яких суму коштів еквівалентну 15 000 доларів США до 31 грудня 2019 року, решту - суму коштів еквівалентну 12 000 доларів США - до 31 грудня 2020 року. Відповідач не виконав в повному об`ємі взяті на себе зобов`язання за даним договором, сплативши суму еквівалентну 11 000 доларів США, тому його боргові зобов`язання складають 16 000 доларів США. У зв`язку з цим просила стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором про поділ спільного майна подружжя та три відсотки річних у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання.

Корольовський районний суд м. Житомира рішенням від 22 березня 2023 року, яке залишенив без змін Житомирський апеляційний суд постановою від 11 липня 2023 року, позов ОСОБА_2 задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про поділ спільного майна подружжя у розмірі 16 000 доларів США та три проценти річних у розмірі 23 127,83 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

18 липня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, в якій просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд ухвалою від 27 липня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

22 серпня 2023 року ОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Таке процесуальне обмеження, передбачене пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження за повторно поданою ОСОБА_1 касаційною скаргою на вказані рішення слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна подружжя та трьох процентів річних.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров