Справа № 183/7686/22
№ 2/183/1420/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Дубовенко І.Г.
за участю секретаря судового засідання - Іванової Н.А.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
15 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який проживав у м. Стаханов (нині Кадіївка) Луганської області. Після смерті батька відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Ним був пропущений строк звернення з поважних причин, оскільки батько помер на тимчасово окупованій території, тому був змушений встановлювати факт смерті через Сєвєродонецький міський суд Луганської області, куди він звернувся 17 лютого 2022 року. 21 лютого 2022 року він звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 24 лютого 2022 року Указом Президента України введено воєнний стан. Розпорядженням Верховного суду України від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 змінено підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, тому позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області с заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року заява про встановлення факту смерті батька була задоволена. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року була виправлена описка допущена у рішенні суду. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу 11 жовтня 2022 року було відмовлено в зв`язку з пропуском строку звернення позивача до нотаріуса, тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Відзиву на позов не надходило.
Ухвалою суду від 03 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 07 березня 2023 року витребувано з Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копії спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 29 березня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав до наступних висновків, а саме.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27 вересня 2022 року Тиврівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис № 169, що вбачається з копії свідоцтва про смерть.
Позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно його свідоцтва про народження, є сином ОСОБА_3 , що вбачається з його копії свідоцтва про народження від 09 лютого 1972 року.
Як вбачається з копії заяви, ОСОБА_1 звернувся 17 лютого 2022 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на окуповані території.
24 лютого 2022 року Указом Президента України введено воєнний стан.
Розпорядженням Верховного суду України від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 змінено підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
11 травня 2022 року позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області с заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року винесено рішення про задоволення позовних вимог та встановлений факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Стаханов, Луганської області, Україна, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер на тимчасово окупованій території України - у м. Стаханов, Луганської області, внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року виправлено описку в рішенні суду та другий абзац рішення суду викладено у такій редакції: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Стаханов, Луганської області, Україна, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України - у м. Стаханов, Луганської області, внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця.

З відповіді Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що ним пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem, яка означає: У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Позивач у своєму позові посилається на те, що після смерті батька він оформлював свідоцтво про його смерть, оскільки батько помер на окупованій території і для цього потрібно було рішення суду про встановлення факту смерті на окупованій території. Крім того, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України ним пропущений строк, визначений ст. 1270 ЦК України з поважних причин.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк на прийняття спадщини завершився 02 травня 2022 року, тоді як позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся 11 жовтня 2022 року. Позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин, якими є введення на території України воєнного стану, встановлення факту смерті ОСОБА_3 на окупованій території через суд, тому позивач був позбавлений можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. А тому причини несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини дійсно були поважними і не залежали від його волі.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; електронна пошта невідома).

Повний текст рішення складений і підписаний19 липня 2023 року.

Суддя І.Г.Дубовенко