Ухвала

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 501/2519/18

провадження № 61-12146ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Латій Олени Вікторівни на ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину кв. АДРЕСА_1 вартістю 15 000 дол. США , що еквівалентно станом на час звернення до суду, згідно з курсом Національного банку України, сумі у розмірі 420 050 грн. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину кв. АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року клопотання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. (особи, яка не брала участі у справі) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року задоволено.

Поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року у цій справі. Роз`яснено учасникам справи право подачі відзиву на апеляційну скаргу та заперечення щодо поданих скаржником заяв чи клопотань, встановлено процесуальний строк.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. задоволено. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

21 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Латій О. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить зазначені судові рішення скасувати й передати справу до суду апеляційної інстанції, зі стадії відкриття апеляційного провадження.

14 серпня 2023 року касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Латій О. В. надійшла до Верховного Суду.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції представник заявника - адвокат Латій О. В. отримала в суді першої інстанції лише 21 червня 2023 року, надавши цьому відповідні доказів, тому помилково вважає, що касаційна скарга подана у межах строку.

Зазначені доводи заявника не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Відповідно до даних офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року, повний текст якої складено 15 травня 2023 року, була оприлюднено 30 травня 2023 року й набрала законної сили у день її прийняття.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, тобто заявник зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у своїй справі.

Отже, враховуючи значний пропуск процесуального строку на касаційне оскарження, на підтвердження наведених обставин, заявник має надати докази дати первинного отримання/неотримання копії оскаржуваного судового рішення як ОСОБА_1 , так і його представником в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути, наприклад: поштовий конверт з трек-номером поштового відправлення, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо щодо отримання копії оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 або навести інші підстави та надати їх до суду разом із відповідними доказами.

Звернення до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, відтак такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності намірів забезпечення права на оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником не сплачено судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, отже сума становить 8 401 грн (420 050 грн*1%*200%).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі 2 684грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536 грн 96 коп.

Ураховуючи викладене заявнику належить сплатити суму судового збору у розмірі 8 937 грн 96 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати платіжний документ або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Латій Олени Вікторівни на ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян