Справа № 932/1611/23
Провадження № 2/204/1861/23
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого - судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про скасування розпорядження та надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 08 листопада 2022 року №260-р «Про відмову у наданні дозволу на реалізацію частки квартири АДРЕСА_1 », а також надати приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолу В.О. дозвіл на реалізацію нерухомого майна боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_5 ОСОБА_2 , а саме частки квартири АДРЕСА_1 . В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. перебуває виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №200/14579/13-ц, виданого 04 вересня 2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошової компенсації вартості частини домоволодіння в розмірі 48255,50 грн та частини вартості земельної ділянки в розмірі 775200 грн, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , а всього 823455,50 грн. 17 липня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання вказаного виконавчого листа у справі №200/14579/13-ц. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2022 року у справі №204/3065/21 подання приватного виконавця Біловола В.О. при визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, було задоволено та визначено часту майна боржника ОСОБА_2 у майні, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,6 м?, яким він володіє спільно з ОСОБА_3 у розмірі ідеальної частки. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року у справі №200/14579/13-ц подання приватного виконавця Біловола В.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому законом порядку, задоволено та надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_5, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме вищезазначеної квартири у розмірі ідеальної частки, але не більш ніж необхідно для виконання за виконавчим документом, а саме 823455,50 грн. В ході підготовки документів для реалізації арештованого майна приватним виконавцем було встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані особи, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з реєстрацією в квартирі неповнолітніх та малолітніх дітей, які не є дітьми боржника ОСОБА_2 за виконавчим провадженням НОМЕР_5, приватний виконавець 25 жовтня 2022 року звернувся до органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради за дозволом на реалізацію частки квартири. Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №260-р від 08 листопада 2022 року орган опіки та піклування відмовив у наданні згоди на реалізацію частки квартири, посилаючись на відсутність згоди батьків дітей на реалізацію та порушення житлових/майнових прав дітей, та у зв`язку із введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану. Вказану відмову органу опіки та піклування позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зареєстровані у квартирі неповнолітня ОСОБА_4 , малолітній ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 не є дітьми боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_5, житлові та майнові права на вказаний об`єкт нерухомого майна, що підлягає реалізації, у дітей та їх батьків відсутні. Боржник ОСОБА_2 вже понад дев`ять років злісно ухиляється від виконання рішення суду. Відмова приватного виконавця передати арештоване майно на примусову реалізацію порушує права позивача, як стягувача.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16 червня 2023 року від відповідача Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ОСОБА_8 зазначає, що у зв`язку з відсутністю згоди батьків дітей на реалізацію житла, де мають право користування діти, та зменшення житлової площі дітей, відсутності інформації щодо іншого житла дітей, орган опіки та піклування вважає недоцільним надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолу В.О. на реалізацію нерухомого майна, а саме частки квартири АДРЕСА_1 , де право на проживання мають діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що житлові/майнові права дітей буде порушено. Враховуючи викладене, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач вказує, що при розгляді подання приватного виконавця орган опіки та піклування не з`ясував всі необхідні обставини та дійшов хибного висновку про відмову у наданні згоди на примусову реалізацію частки арештованого майна боржника ОСОБА_2 . Вважає, що у даному випадку згода батьків дітей на реалізацію житла взагалі не вимагається, оскільки квартира не належить на праві власності ні батькам дітей, ні дітям. Реєстрація місця проживання дітей у даній квартирі після ухвалення рішення суду про стягнення значної грошової суми з боржника ОСОБА_2 на користь позивача не породжує у онуків боржника житлових прав на цю квартиру. Недобросовісність дій боржника ОСОБА_2 , його дружини ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 щодо фіктивного дарування квартири та реєстрації у ній неповнолітніх дітей з метою ускладнити у подальшому виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 значної грошової суми на користь позивача, була встановлена судами при розгляді справи №204/7796/16-ц. Реєстрація місця проживання дітей умисно відбулася виключно з метою ускладнити та унеможливити виконання рішення суду та не може слугувати обґрунтуванням відсутності можливості примусової реалізації частки квартири.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року, у справі №200/14579/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки у спільному майні подружжя, визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності та стягнення грошової компенсації задоволено частково: встановлено факт належності будинку АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; визнано недійсним заповіт, який складений 13 лютого 1985 року від імені ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_2 і посвідчений Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-292; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що видане Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 за реєстровим №3-4419; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки спірного будинку в розмірі 48 255 гривень 50 копійок та частку вартості земельної ділянки в розмірі 775200 гривень, а всього 823 455 гривень 50 копійок; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.23-24,56-58).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2019 року та постановою Верховного Суду від 29 січня 2021 року, у справі №204/7796/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання договору дарування недійсним задоволено повністю; визнано договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталією Валентинівною 18 березня 2014 року і зареєстрований в реєстрі за №786, недійсним (а.с.26-39).

02 серпня 2019 року право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 скасовано на підставі зазначеного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року (а.с.40).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2022 року, яка набрала законної сили 09 серпня 2022 року, у справі №204/3065/21 подання приватного виконавця Біловола Віталія Олексійовича, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, задоволено; визначено частку майна боржника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у майні, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яким він володіє спільно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 1/2 ідеальної частки (а.с.16-19).

Відповідно до зазначеної ухвали суду від 28 березня 2022 року, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича знаходиться виконавчий лист, виданий 04 вересня 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 200/14579/13-ц, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини домоволодіння в розмірі 48255, 50 грн та частину вартості земельної ділянки в розмірі 775200,00 грн, всього на суму 823455,50 грн.

Постановою від 17 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Біловолом В.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року, яка набрала законної сили 04 жовтня 2022 року, у справі №200/14579/13-ц подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталія Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 задоволено; надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_5, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 1/2 ідеальної частки, але не більш ніж необхідно для виконання за виконавчим документом, а саме 823455,50 грн (а.с.20-22,59-60).

Листом від 25 жовтня 2022 року №7191 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та просив надати попередній дозвіл на реалізацію нерухомого майна частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11-12).

Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №260-р від 08 листопада 2022 року відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолу В.О. на реалізацію нерухомого майна, а саме частки квартири АДРЕСА_1 , де право на проживання мають діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

23 грудня 2022 року позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. із заявою, у якій просив передати на примусову реалізацію нерухоме майно боржника ОСОБА_2 за виконавчим провадженням НОМЕР_5, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі ідеальної частки (а.с.13).

20 січня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. надав позивачу відповідь на його запит від 23 грудня 2022 року, у якій повідомив про зазначене розпорядження голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №260-р від 08 листопада 2022 року (а.с.14).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження, порядок звернення стягнення на майно боржника визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5.

Так, у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

З наведеного слідує, що здійснення заходів щодо примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження покладено на виконавця.

Ні згаданим вище Законом, ні Інструкцією не передбачено право стягувача на звернення до суду з позовом про надання дозволу на примусову реалізацію майна в межах виконавчого провадження.

За змістом статті 15 ЦК України, право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування розпорядження та надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна не є належним способом захисту у даних правовідносинах.

У п. 30 розділу VIII Інструкції №512/5 зазначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Судом встановлено, що листом від 25 жовтня 2022 року за вих.№ №7191 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. звертався до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо надання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №260-р від 08 листопада 2022 року приватному виконавцю було відмовлено на реалізацію вказаного нерухомого майна, де право на проживання мають діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Доказів того, що станом на час розгляду справи приватним виконавцем Біловол В.О. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» підстави, згідно якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, суду не надано.

Вказане свідчить про те, що приватний виконавець продовжує виконання рішення суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, рішення виконавчого органу міської ради про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини або відмову у його наданні може бути оскаржено до суду.

Тому приватний виконавець, на якого покладено обов`язок щодо виконання рішення суду, у разі незгоди з рішенням органу опіки та піклування про відмову у наданні дозволу на вчинення правочину щодо нерухомого майна може оскаржити таке рішення до суду.

Крім того, у разі порушення рішенням чи бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення прав чи свобод стягувача, стягувач може звернутися до суду із скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, що передбачено розділом VII ЦПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про скасування розпорядження та надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 65, ідентифікаційний код 44209446.

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, приміщення 60, кімната 412.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий: