Справа № 643/2535/23
Провадження № 2/529/430/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

при секретарі Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - виконавчий комітет Диканської селищної ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_4 вказує, що вони з відповідачем ОСОБА_2 12.06.2018 уклали шлюб, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою. Сімейне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та істотне розходження у поглядах на подружнє життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинено з червня 2020 року. Відповідач ОСОБА_2 з`їхав з її квартири та подальше його місце проживання позивачці не було відомо, а 16.03.2022 останній перетнув державний кордон України. Його посвідка на постійне проживання в Україні анульована у зв`язку із закінченням строку її дії. Повертатись до України відповідач не планує, про що особисто повідомив позивачці ОСОБА_1

19.04.2023 ухвалою судді Московського районного суду м. Харків, справу для розгляду, за підсудністю направлено до Диканського районного суду Полтавської області.

17.05.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області позов залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків, які усунуто 08.06.2023.

На підставі ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 12.06.2023 справу призначено до розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи виконавчий комітет Диканської селищної ради як орган опіки та піклування.

10.07.2023 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Сторони на розгляд справи в судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи знаходиться заяви подані сторонами. При цьому у своїй заяві позивачка ОСОБА_1 вказала про підтримання своїх позовних вимог, а відповідач ОСОБА_2 зазначив про визнання позову.

Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Диканської селищної ради Кудінова І.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, а також третьою особою, яка не заявлє самостійних позовних вимог, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 12.06.2018 сторони зареєстрували шлюб у 4 відділенні центру обслуговування «АСАН» міста Баку ( а.с.8-10).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через втрату взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені.

Клопотання про примирення між подружжям сторонни до суду не подавали.

Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

У постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірванню шлюбу. У разі наявності спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Крім того встановлено, що малолітня дочка ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні.

З висновку Служби у справах дітей Диканської селищної ради встановлено, що малолітня ОСОБА_8 , проживає по АДРЕСА_1 разом зі своєю бабою ОСОБА_9 та дідом ОСОБА_10 .. Позивачка ОСОБА_1 починаючи з 2022 року тимчасово проживає та працює в Німеччині та утримує за свій кошт останніх та свою малолітню дочку ОСОБА_5 , яка окрім того має проблеми зі здоров`ям та потребує додаткових витрат, що повністю задовольняє її мати позивачка у справі.

Позивачка ОСОБА_1 при найменшій можливості приїжджає до доньки ОСОБА_3 , останнього разу в квітні та травні 2023 року.Сама ж сім`я ОСОБА_11 має статус вимушено переселених осіб, в смт. Диканька придбали власний будинок у якому і проживають.

Служба у справах дітей Диканської селищної ради вважає, що в інтересах дитини ОСОБА_6 , доцільно визначити місце проживання разом з матір`ю позивачкою по справі, оскільки це дозволить залишитись дівчинці у звичайній для неї обстановці, не травмує її психічне здоров`я (а.с.47).

З Акту обстеження складеного 29.06.2023 комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Диканської селищної ради Демченко І.Ю., та провідного фахівця з соціальної роботи Диканського центру соціальних служб ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . За вказною адресою також проживає малолітня ОСОБА_6 , її баба ОСОБА_9 , та дід ОСОБА_10 . Будинок складається з 4 житлових кімнат, кухні, пердпокою, санвузла.Дитина ОСОБА_6 доглянута, для неї створено всі відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку, в повній мірі забезпечена одягом взуттям, постільною білизною та розвиваючими іграшками.Зі слів баби та діда вони не працюють. ОСОБА_1 повністю утримує мвою доньку і їх (а.с.48).

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному , спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказані постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року.

Отже, при розгляді даної справи суд надає першочергове значення найкращим інтересам дитини.

Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд враховує те, що сам відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти визначення місця проживання його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 разом з матір`ю позивачкою по справі, оскільки позов визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечував, про що ним вказано у заяві, яка знаходиться у матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_3 зі своєю матір`ю буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, враховуючи завдання суду діяти в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дочки ОСОБА_3 разом з матір`ю підлягають задоволенню, що буде відповідати принципу «найкращих інтересів дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання.

Керуючись ст.ст. 76, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог виконавчий комітет Диканської селищної ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 червня 2018 року 4 відділенням центру обслуговування «АСАН» міста Баку, актовий запис № 1305.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча : Л.Є. Петренко