КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1170/21
Провадження № 2/488/238/23 р.
УХВАЛА

Іменем України

22.08.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі судового засідання Краля В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

01.08.2023 року представник позивача - Лененко Ю.К., надала через канцелярію суду заяву про закриття провадження у справі у звязку із тим, що 11.07.2023 року на рахунок Головного управління надійшли кошти від відповідача, таким чином предмет спору відсутній, тобто, відповідач задовольнив вимоги позивача після пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення цивільної справи без ухвалення судового рішення, яка застосовується через відсутність у позивача (заявника) права на пред`явлення позову (коли суд незаконно відкрив провадження у справі) або в зв`язку з ліквідацією спору, що перешкоджає повторному зверненню до суду з тотожнім позовом.

Чинне цивільне процесуальне законодавство України передбачає процедуру закриття провадження у справі, у деяких випадках пов`язану з неможливістю її розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу, а також настанням об`єктивних обставин, що виключають можливість винесення рішення по справі, що вже розпочалася. Важливість існування цього інституту підтверджується положеннями ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає за потрібне провадження у справі закрити.

На підставі того, що за загальним правилом судовий розгляд закінчується ухваленням рішення, разом з тим є й інші форми закінчення розгляду справи, одна з них закриття провадження у справі то суд вважає за потрібне вирішити питання щодо судових витрат понесених відповідачем у звязку з розглядом справи.

Правовий аналіз ч. 5 ст. 142 ЦПК України, дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Представником позивача було заявлено вимоги щодо компенсації здійснених витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У зв`язку із відмовою Головного управління від позову через задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову, підлягає поверненню Головному управлінню 50% сплаченого судового збору з державного бюджету та стягненню з відповідача на користь Головного управління 50 відсотків сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 255, 256, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - закрити.

Фінансовому органу - Управлінню Державної казначейської служби України у місті Миколаєві Миколаївської області повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( , адреса: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) відповідно до платіжного доручення № 956 від 26.04.2021 року, 50% сплаченої суми судового збору у розмірі 1 135,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( , адреса: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) 50% сплаченої суми судового збору у розмірі 1 135,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя Яна Анатоліївна Чернявська