ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3244/23
номер провадження 2-н/695/135/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2023 рокум. Золотоноша
Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів.
Вивчивши вказану заяву та дослідивши додані до неї докази, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.
Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджуються обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу, заявник, в обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, посилається на те, що дитина проживає разом з нею, але в матеріалах заяви такий доказ відсутній.
Суду не надана довідка про реєстрацію місця, яка підтверджує, що дитина, на утримання якої стягувач просить стягнути аліменти, проживає разом із стягувачем чи будь-які інші докази, що підтверджували б вказану обставину.
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя, в установлених законом випадках, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, наявність документу, що підтверджує місце проживання дитини саме із заявником є обов`язковою.
Слід також врахувати на звернення заявника з вимогами про стягнення аліментів на дитину саме в наказному провадженні, в якому на підставі документально підтверджених доказів встановлюється безспірність вимог, та відсутня можливість додаткової перевірки всіх обставин справи з дослідженням нових доказів, у т.ч. по доведенню факту проживання дитини із заявником. Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.
Надані заявницею документи достовірно та безспірно не встановлюють обставини, на які вона посилається в заяві, а саме що дитина проживає з нею.
Таким чином, заявниця не надала до заяви документів на підтвердження того, що дитина, про стягнення аліментів на утримання якої просить заявниця, проживає разом із нею, а встановлення вказаної обставини судом самостійно нормами ЦПК України не передбачено.
Таким чином заява про видачу судового наказу була подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.165, 206 ЦПК України,
Відмовити ОСОБА_4 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.
Роз`яснити право заявника на повторне звернення з зазначеною заявою після усунення її недоліків.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Середа Л.В.