Справа № 275/155/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі- Степанчук С.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу №275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача.

Позовні вимоги мотивував тим, що між акціонерним товариством " Оператор газорозподільної системи" Житомиргаз" та ним було укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам який є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Також ним було укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498.

Будинок позивача по АДРЕСА_1 до 30.06.2019 року був підключений до газорозподільної мережі.

30.06.2019 року відповідачем було проведено відключення житлового будинку від газопостачання по технічних причинах, про що було складено акт на припинення газопостачання.

Відповідно до п.8.18 Правил безпеки систем газопостачання роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно-відновлювальних робіт та/або службою підземний газопровід) після локалізації аварійної ситуації.

Після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

Відновлення газопостачання відповідачем до будинку до даного часу не здійснено, хоча договір постачання природного газу між ним і постачальником не розірваний.

Внаслідок таких дій позивач поніс витрати по оплаті розподілу природного газу, адже вищевказані Типові договори діють і не розірвані, хоча послугами з газопостачання не був забезпечений з вини постачальника.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі №275/644/21 було задоволено апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" та скасовано рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135 гри. 08 коп. та судовий збір у розмірі 5675 гри., , загальний розмір збитків становить 10810,08 грн.

Протиправними та умисними діями йому було заподіяно відповідачем значну моральну шкоду, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, він на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що також викликало у нього моральні страждання. У зв`язку з цією ситуацією, він відчув себе приниженим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило сильно нервувати і переживати.

Крім цього, протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу, тому що у нього з`явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу та коштів.

Відшкодування заподіяної моральної шкоди позивач визначив у сумі 1500 000,00 грн. Ця сума обумовлена глибиною його душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану його здоров`я, необхідністю захищати свої права у судовому порядку, ступенем зниження престижу, необхідністю здійснити переобладнання будинку для опалення твердим паливом, організацію його доставки. Все це позначилося на взаємовідносинах у сім`ї та взаємовідносинах з колегами по роботі. Позивач був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. Перенесений у зв`язку з неправомірними діями відповідача сильний психологічний стрес, постійне нервове напруження призвело до погіршення стосунків з односельчанами, негативно позначилося на його психічному стані та відносинах в сім`ї.

Неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, оскільки він відчуває постійну тривогу з приводу того, як пережити зиму без зайвого опалення свого будинку. Заподіяну моральну шкоду позивач обґрунтовує і тим, що в результаті припинення газопостачання він не міг користуватися всіма благами та перевагами наявності газу в будинку, зокрема, не міг його використовувати для обігріву будинку, нагріву води, приготування їжі, що створювало для нього фізичні страждання через незручності, які з цим пов`язані. На даний час для обігріву будинку позивач використовує пічне опалення на дровах, які необхідно заготовити, порізати, нарубати, розпалити, постійно наглядати за горінням, через що немає змоги відлучатися від будинку на тривалий термін, поїхати в санаторій на лікування, в зв`язку з чим були порушені його нормальні життєві зв`язки. Все це позначилося на взаємовідносинах у сім`ї та взаємовідносинах з колегами по роботі. Він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. Перенесений в зв`язку з неправомірними діями відповідача сильний психологічний стрес, постійне нервове напруження призвело до погіршення стосунків з односельчанами, негативно позначилося на його психічному стані.

Позивач просив стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на його користь 10810,08 грн. на відшкодуванн заподіяної матеріальної шкоди та 1500 000,00 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, та зобов`язати відповідача відновити газопостачання до його житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалами Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.02. 2023 року та від 13.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.03.2023 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.07.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2023 року , справу 275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 31.07.2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Данилюк О.С. у справі № 275/155/23 задоволено.

07 серпня 2023 року ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області Лівочки Л.І. вказану справу прийнято до свого провадження та справу призначено до судового розгляду.

17 серпня 2023 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказав про невизнання позову з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди,то вони фактично обгрунтовані тим, що позивачу були завдані збитки ухваленням рішення Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 275/644/21, якою задоволено апеляційну скаргу відповідача та присуджено до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу та витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 10 810, 08 грн.

Вказане позивач пов`язує з обставинами припинення газопостачання, які мали місце 30 червня 2019 року, а також не відновленням газопостачання у подальшому, що на його думку спричинило йому вказані вище збитки.

Проте, яким чином вказані обставини є пов`язаними, і більш того, як борг за надані послуги з розподілу природного газу (обов`язок сплати яких не залежить від наявності чи відсутності газопостачання) та понесені відповідачем судові витрати у справі № 275/644/21 мають визначатись як збитки через обставини припинення газопостачання - залишається абсолютно незрозумілим.

Позивач у позовній заяві стверджує, що між відповідачем та позивачем було укладено договір постачання природного газу та пов`язує з цим невиконання відповідачем його умов, що цілком і повністю є помилковим твердженням.

Постачання природного газу у контексті п. 28 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" є окремим видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 847 (зі змінами та доповнення внесеними постановами від 11 червня 2019 року № 1026 та від 06 січня 2021 року № 3), видано AT "ЖИТОМИРГАЗ" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Бердичівського, Коростенського, Новоград-Волинського районів, міст Житомир, Радомишль та Чуднів, селищ міського типу Брусилів, Городок, Корнин, Любар, Миропіль, Новоборова, Новогуйвинськ, Попільня, Пулини, Романів, Хорошів, Черняхів та сіл Андрушки, Березівка, Високе, Вишевичі, Вільшанка, Волиця, Глибочиця, Курне, Оліївка, Потїївка, Станишівка, Тетерівка Житомирського району Житомирської області, а також території сіл Бухни та Морозівка Вінницького району та села Махаринці Хмільницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації AT "ЖИТОМИРГАЗ".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

У рамках спірних правовідносин між відповідачем та позивачем було укладено виключно Типовий договір розподілу природного газу, умови якого регулюється постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, а відтак твердження щодо дії умов Типового договору постачання природного газу є необгрунтованим.

Невід`ємною умовою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності та стягнення з неї завданої матеріальної шкоди, є доведення складу цивільного правопорушення, тобто: протиправний характер поведінки (дій чи бездіяльності); наявність шкоди (збитків), причинного-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, наявність вини

Позивачем не обґрунтованого наявність у діях чи бездіяльності відповідача жодного елементу складу цивільного правопорушення, що є необхідним для стягнення з винної особи майнової шкоди, зокрема зазначене підтверджується, тим, що в діях відповідача відсутня будь-яка протиправна поведінка, адже відповідачем було відключено позивача від газопостачання з підстав безпеки, що попередньо вже було доведено в справах № 275/199/21 та № 275/1364/19, адже у позивача було виявлено витік газу. Заявлена позивачем протиправність непідключення газопостачання, є безпідставною та спростовується закріпленим в законодавстві порядком відновлення, що вказаний в п. 6 гл. 7 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем(відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Тобто, для відновлення газопостачання потрібні активні дії споживача (письмово звернутися до Оператора ГРМ, усунути причину відключення та відшкодувати витрати на припинення та відновлення газопостачання), які не були вчинені споживачем, що і стало причиною не здійснення відновлення газопостачання. Отже, дії відповідача є абсолютно правомірними.

Відповідно до п. 5.4. глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15 травня 2015 року, технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідачем було направлено позивачу лист-відповідь № 100-Лв-9752-0621 від 10.06.2021 в якому повідомлено ОСОБА_1 про зазначений порядок відновлення газопостачання., проте позивачем не було здійснено потрібних для відновлення газопостачання дій.

Позивач стверджує, що йому було завдано збитків, ухваленням судового рішення про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, відповідно до ухваленої постанови Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року. Проте, ним не вірно інтерпретовано поняття збитків, адже збитки є матеріальною шкодою, яка характеризується зовнішніми (фізичними) та внутрішніми (якісними) змінами майнової бази суб`єкта.

У нашому випадку, йде мова про рішення суду щодо спірних правовідносин, що не можна охарактеризувати протиправними діями, бездіяльністю одного із сторін спору, відтак і заборгованість за послуги з розподілу природного газу не можна вважати збитками.

У діях відповідача немає жодного із елементів складу цивільного правопорушення.

Позивач у позовній заяві ніяким чином не обґрунтовує зв`язок між діями чи бездіяльністю відповідача та понесеними "збитками".

Позивачем навіть не надано доказів сплати описаної вище заборгованості та судового збору у розмірі 10810,08 грн.

Позивач, стверджуючи заподіяння моральної шкоди, пов`язує її з "неправомірними" діями відповідача, а саме з припиненням газопостачання, яке у дійсності є абсолютно правомірним, що підтверджується висновками суду у справах № 275/199/21, № 275/1364/19 та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Правомірність відключення є преюдиційною обставиною і не потребує додаткового доказування, що сприяє додержанню процесуальній економії в новому процесі.

Враховуючи те, що моральна та майнова шкода обгрунтовується одними підставами (припинення газопостачання), законність яких вже була доведена, вважаємо позовні вимоги необгрунтованими.

Окрім цього, підстави відшкодування моральної шкоди, про які заявляє позивач, абсолютно однакові і у процесуальних заявах у справах № 275/1364/19, № 275/199/21, які були розглянуті судом, тому вважають їх такими, що вже були оцінені судом як необгрунтовані, та не потребують додаткового оцінювання у даній справі.

Особливість моральної шкоди полягає в тому, що вона має немайновий характер та може полягати у фізичному болі та/або стражданнях фізичної особи, а також інших негативних наслідках немайнового характеру, які було спричинено внаслідок приниження честі, гідності фізичної особи та ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також інших протиправних діянь.

Всупереч викладеному, позивач абстрактно визначає суть завданої шкоди, її розмір у сумі 1500 000,00 грн.та не надає жодних доказів, які б підтверджували вказані ним обставини.

Зважаючи на те, що дії відповідача по відключенню від газопостачання будинку позивача є правомірними , то у позивача відсутні будь-які підстави стверджувати про завдання йому моральної шкоди, а відтак заявлені позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог.

В суді позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши тим, що він з письмовою заявою до відповідача про відновлення газопостачання не звертався, виконавче провадження № 70754792 у справі 275/644/21 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмірі 5135,08 грн. та судового збору у розмірі 5675грн. закінчено. Просив позов задовольнити.

В суді представник відповідача ОСОБА_2 , діючий за дорученням, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.06.2019 року представником Попільнянського відділення ПАТ "Житомиргаз" було проведено відключення від газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3 ) у зв"язку з технічними причинами, про що складено відповідний акт № 679 від 30.06.2019 року.

10 червня 2021 року на адресу ОСОБА_1 відповідачем було направлено лист № 100-Лв-9752-0621 в в якому його повідомлено про порядок відновлення газопостачання.

06 грудня 2022 року рішенням Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" задоволено, рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135,08 грн. та 5675 грн. судового збору.

13 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70754782 з виконання виконавчого листа №275/644/21, виданого 04.01.2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135,08 грн. та 5675 грн. судового збору.

Зі змісту позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слідує, що вони фактично обгрунтовані тим, що позивачу були завдані збитки ухваленням рішення Житомирського апеляційного суду від 06.12.2022 року у справі № 275/644/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ ""Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу та витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 10 810, 08 грн.

Вказане позивач пов`язує з обставинами припинення газопостачання, які мали місце 30 червня 2019 року та не відновленням газопостачання у подальшому, що на його думку спричинило йому вищевказані збитки.

Позивач у позовній заяві стверджує, що між відповідачем та позивачем було укладено договір постачання природного газу та пов`язує з цим невиконання відповідачем його умов.

Однак, постачання природного газу відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" є окремим видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 847 (зі змінами та доповнення внесеними постановами від 11.06.2019 року № 1026 та від 06.01.2021 року № 3), видано AT "ЖИТОМИРГАЗ" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, в тому числі смт. Брусилів та сіл Житомирського району Житомирської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації AT "ЖИТОМИРГАЗ".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Між відповідачем та позивачем було укладено виключно Типовий договір розподілу природного газу, умови якого регулюється постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Таким чином, твердження позивача щодо дії умов Типового договору постачання природного газу є необгрунтованим.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності та стягнення з неї завданої матеріальної шкоди, як визначено цивільним законодавством, необхідно доведести: протиправний характер поведінки (дій чи бездіяльності); наявність шкоди (збитків), причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, наявність вини.

Проте, позивачем не обґрунтованого наявність у діях чи бездіяльності відповідача жодного елементу складу цивільного правопорушення, що є необхідним для стягнення з винної особи майнової шкоди.

Судом встановлено, що в діях відповідача відсутня будь-яка протиправна поведінка, адже відповідачем було відключено позивача від газопостачання з підстав безпеки, що вже було доведено при розгляді судом цивільних справ № 275/199/21 та № 275/1364/19, у будинку позивача було виявлено витік газу.

Порядок відновлення газопостачання визначено законом, а саме в п. 6 гл. 7 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем вказано, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Під час судового розгляду встановлено, що позивач не звертався до відповідача з письмовою заявою про усунення причин відключення та відшкодувати витрат на припинення та відновлення газопостачання, що і є причиною не здійснення відновлення газопостачання.

Позивач просив стягнути матеріальну шкоду, яка була завдана винесеним судовим рішенням Житомирського апеляційного суду від 06.12.2022 року про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу та стягнення судового збору. а всього на суму 10810,08 грн. .

Таким чином, у даній справі, мова йде про рішення суду щодо спірних правовідносин, що не можна охарактеризувати протиправними діями, бездіяльністю одного із сторін спору, відтак і заборгованість за послуги з розподілу природного газу не можна вважати збитками.

Збитками відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди, що завдана протиправними діями (бездіяльністю) одного учасника таких відносин іншому.

Заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з діями відповідача, які він вважає неправомірними, а саме з припиненням газопостачання.

Проте , дії відповідача про відключення будинку позивача від газопостачання вже були предметом розгляду цивільних справ у суді та встановлено їх правомірність, що підтверджується рішеннями суду у справах: № 275/199/21 від 27.09.2021 року та № 275/1364/19 від 26.02.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, правомірність відключення будинку позивача від газопостачання є преюдиційною обставиною і не потребує додаткового доказування.

Позивач в позовній заяві та в суді майнову та моральну шкоду обгрунтовує одними підставами, а саме припиненням газопостачання, законність яких вже була встановлена в судовому порядку.

Крім того, підстави відшкодування моральної шкоди, заявлені позивачем, абсолютно однакові і у процесуальних заявах у справах № 275/1364/19 та № 275/199/21, які вже розглянуті судом та оцінені як необгрунтовані, та не потребують додаткового оцінювання у даній справі.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому, що вона має немайновий характер та може полягати у фізичному болі та/або стражданнях фізичної особи, а також інших негативних наслідках немайнового характеру, які було спричинено внаслідок приниження честі, гідності фізичної особи та ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також інших протиправних діянь.

Суд звертає увагу на те, що позивач абстрактно визначає суть завданої шкоди, її розмір у сумі 1500 000,00 грн. та не надав суду жодних доказів, що підтверджували б вказані ним обставини.

При розгляді цивільної справи № 275/1364/19 судом вже було встановлено, що припинення газопостачання будинку позивача було правомірним.

Крім того, вимоги п. 8.3. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також вимоги пункту 8 розділу VІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2496, якими передбачена відповідальність постачальника природного газу перед споживачем та на які, як на підставу заявлених позовних вимог в цій частині, посилається позивач, на відповідача , який не є постачальником природного газу позивачу, не поширюються.

Підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРМ, на який як на підставу своїх вимог також посилається позивач, передбачено, що у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як встановлено ,що припинення газопостачання в будинку позивача було правомірним та обґрунтованим, тобто підстави для відшкодування шкоди відповідачем згідно вказаної норми Кодексу ГРМ також відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-13, 76-82, 89, 259, 263-265, 352-355ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача- відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 02.08.2023 року.

Суддя Л.І. Лівочка