Справа №:755/6163/23
Провадження №2-о/755/421/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

за участю: заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків: 1. заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 місяців; 2. заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 місяців; 3. заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею на строк 6 місяців; копію рішення суду направити до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві для взяття ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на профілактичний облік.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , проживає разом зі своїм братом - ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності на підставі заповіту, складеного її мамою - ОСОБА_4 . 26.10.2012. Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що пiдтверджується свiдоцтвом про смерть № НОМЕР_1 09.02.2023, тому свідоцтво про право власності вона ще не отримала. ОСОБА_3 є її рідним братом та, незважаючи на це, вже тривалий час застосовує домашнє насильство щодо неї (ображає нецензурними словами, погрожує, б`є). Його поведінка негативно впливає на її здоров`я та психологічний стан, вона боїться за своє життя коли він знаходиться поряд, особливо під час алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 пенсіонер, не працює, зловживає алкогольними напоями, за комунальні послуги не сплачує. ЇЇ прохання до нього щодо необхідності позбавлення від проблем з алкоголем та припинення знущатись з неї виявилися марними. Останній поводиться дуже агресивно, застосовує акти фізичного, психологічного насильства щодо неї. Нещодавно він погрожував вбити її та викинути з балкону. Після смерті їх матері, з лютого 2023 року вона не може проживати у своїй квартирі, оскільки боїться за своє життя, вимушена ночувати у знайомих або на дачі у друзів. ОСОБА_3 фактично позбавив її права власності на її квартиру. З приводу насильства в сім`ї вона неодноразово зверталась до поліції. 07.02.2023 співробітниками Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - ОСОБА_3 та протокол про адміністративне правопорушення, однак зазначений у приписі захід не був виконаний та жодних змін у поведінці останнього не відбулось. Лише у лютому 2023 року співробітниками Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було складено 6 протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 та направлено до Дніпровського районного суду міста Києва. По деяким матеріалам адміністративної справи вже ухвалені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого як ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а деякі ще знаходяться на розгляді у суді. Відповідно до відповіді Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 19.04.2023 починаючи за період з 01.01.2022 зафіксовано 10 звернень заявника до поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 : складено 9 протоколів про адміністративні правопорушення та винесено 2 термінових заборонних приписи. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 наніс їй такі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона вимушена була знову звернутись до правоохоронних органів та було проведено судово-медичне обстеження. Брат ударив її табуреткою по голові, бив руками та ногами. Протиправні дії її брата відносно неї продовжуються вже багато часу та вчиняються постійно. Він вчиняє насильство щодо неї не зважаючи на заходи вжиті поліцією та судом. Після кожного звернення до поліції чи погрози такого звернення він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Звернення до правоохоронних органів не дали жодного результату - ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки. Зважаючи на вищевикладене, вона переконана, що вірогідність продовження та подальшого вчинення насильства ОСОБА_3 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 30.08.2023.

Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили суд її задовольнити. Заявник додатково пояснила, що з 2015 року її відносили з братом загострилися, а з 2020 року стали нестерпними у зв`язку із зловживанням братом алкогольних напоїв. На початку лютого 2023 року брат перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння застосовував до неї фізичне, психологічне насильство, погрожував фізичною розправою. Виклики поліції та винесення термінового заборонного припису не допомогли, у зв`язку з чим, вона з 10.02.2023 не має можливості проживати у своїй квартирі, оскільки хвилюється за своє здоров`я та життя. Приїжджаючи до квартири з метою взяти особисті речі, брат продовжував погрози та спроби заподіяти тілесні ушкодження. Останній раз до квартири вона приїздила 03.08.2023, брат то приходив, то уходив з квартири, був у тверезому стані, жодних неправомірних дій відносно неї не вчиняв. Чи пов`язане це з винесенням відносно нього вироку Дніпровським районним судом м. Києва 14.06.2023 не знає.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що стосунки між ОСОБА_1 та її братом ОСОБА_3 завжди були не дуже теплими, а після хвороби їх матері, останні півтора роки, стали неприязними, у зв`язку з постійним вживанням ОСОБА_3 алкогольних напоїв. Після смерті їх матері та на похоронах, ОСОБА_3 погрожував фізичною розправою ОСОБА_1 , розмахував руками, вдарив її каструлею по голові, кидався стільцями. З того часу вона не має можливості проживати у себе в квартирі, оскільки хвилюється за своє здоров`я та життя. Також вона боїться приходити до квартири, у зв`язку з чим він змушений був приходив до квартири по її речі. Поведінка ОСОБА_3 була неадекватною, маючи судимість та друзів з місць позбавлення волі, він впевнений, що йому нічого не буде. При його особистій зустрічі з ОСОБА_3 , останній погрожував, що викине ОСОБА_1 з 9 поверху.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті судової влади України на сторінці Дніпровського районного суду м. Києва та направлення смс повідомлення.

За нормою ч.ч. 1,2 ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявник та заінтересована особа проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом заповіту складеного ОСОБА_4 , остання на випадок свої смерті заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , та поклала на ОСОБА_1 обов`язок надати право довічного користування та проживання в зазначеній квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

07.02.2023 Дніпровським УП ГУНП у м. Києві був виданий терміновий обмежувальний припис стосовно кривдника, яким є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 22:10 год 07.02.2023 до 22:10 год 11.02.2023.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у справі №755/2094/23, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП із накладанням штрафу в розмірі 170 грн.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що ОСОБА_3 05.02.2023, приблизно о 20 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: заборону контактувати з потерпілою особою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Також, ОСОБА_3 07.02.2023, приблизно о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 07.02.2023, приблизно о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 05.02.2023, приблизно о 20 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Також, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2023 у справі №755/7057/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня затримання у ході виконання вироку.

Зі змісту вказаного вироку убачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у системному вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо сестри, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя остатньої в цілому.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності у потерпілої.

Так, ОСОБА_3 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, вчиняв по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у неї погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості.

Зокрема, 10.12.2022 ОСОБА_3 приблизно о 10 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП із призначенням покарання у виді штрафу.

Крім того, 05.02.2023 ОСОБА_3 приблизно о 20 год. 10 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 07.02.2023 ОСОБА_3 приблизно о 21 год. 30 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, 07.02.2023 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 .

Після чого, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 приблизно о 17 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис від 07.02.2023, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

02.03.2023 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

В подальшому, будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_1 , яке виразилось у психологічному насильстві та вчиненні наступних дій, 11.04.2023 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 продовжив систематично вчиняти домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї сестри ОСОБА_1 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, в ході якого висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, голосно кричав, погрожував застосуванням фізичної сили, принижуючи сестру.

Вказані дії у підсумку з боку ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_1 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та відповідно до інформаційної довідки вказаного Центру № 103/42-714 від 23.05.2023 у ОСОБА_1 за період співпраці спостерігалось виснаження, яке характеризується повною втратою почуття власної гідності, втрачається терпимість до брата, з`являються тривога, депресивний стан, почуття образи, відчаю та страх який межує з почуттям провини за свою безпорадність; ситуація домашнього насильства призвела до постійного відчуття страху за своє життя, відчаю, втомленості та безнадійності виходу з нестерпних умов життя.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Отже, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Згідно правового висновку викладеного у Постанові КЦС ВС від 19.05.2020 №404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Левчук проти України» (заява № 17496/19), в якій визнав порушення ст.8 Конвенції з прав людини (право на повагу до приватного і сімейного життя). Згідно до ст.8 Конвенції з прав людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. ЄСПЛ у даній справі вказав, що покладаючись на статтю 8 Європейської Конвенції з прав людини, суди не мають бути надмірно формалістичними у своїх рішеннях, які викликають у особи почуття безкарності та піддають заявника, ще більшому ризику психологічного переслідування та нападу.

Тому, виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи ризики продовження протиправної поведінки ОСОБА_3 та його вплив на заявницю, враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , обґрунтованих підстав вважати, що він не здатний повністю контролювати свої дії, неодноразово демонстрував агресивну поведінку відносно ОСОБА_1 , тривалість та неодноразовість вчинення протиправних дій, суд вважає, що такі втручання в особисті права ОСОБА_3 , як заборона ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, є пропорційним, доречним та відповідає меті його застосування, та водночас забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника.

В той же час, суд вважає, що строк на який заявниця просить видати обмежувальний припис із вжиттям заходів обмеження прав ОСОБА_3 є недостатньо обґрунтованим за відсутності доказів продовження ОСОБА_3 вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_1 після притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Таким чином, враховуючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та настання тяжких чи особливо-тяжких наслідків, а також те, що заявниця дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 , строк на який слід видати обмежувальний припис із застосування заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , має становити два місяці.

Відповідно до частини першої статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 350-7 Цивільного процесуального кодексу України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 258, 259, 263-265, 350-1- 350-8 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , поклавши на нього на строк 2 (двох) місяців наступні обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В задоволенні решти заяви - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві для взяття ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: