Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1422/23
Провадження №: 2/332/699/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді Сінєльнік Р.В.
при секретаріВасильченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення аліментів на дітей та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява 06 травня 2021 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та коштів на утримання, у якій позивач просив стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Також стягнути з ОСОБА_2 , на її користь кошти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( справа № 311/1700/21)

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області Пушкарьової С.П. від 27.05.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 311/1700/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та коштів на утримання.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А. від 12 жовтня 2021 року прийнято справу № 311/1700/21 до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом стоорін.

Однак судовий розгляд не закінчено , остаточного рішення по даній справі не ухвалено.

Враховуючи неможливість здійснення правосуддя Василівським районним судом Запорізької області під час воєнного стану , на підставі розпорядження Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

У зв`язку з вищезазначеним 20.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття та аліменти на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06 травня 2021 року.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що 25.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №29 від 25.04.2019 року

Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На теперішній час сімейні відносини припинено. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною не надає, участі у вихованні дітей не приймає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей та на її утримання.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя Сінєльнік Р.В. від 21.04.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи( а.с. 34).

Представником відповідача - адвокатом Стариченко М.П. надано відзив на позовну заяву , згідно якого позовні вимоги відповідачем визнаються в частині стягнення аліментів на утримання дітей та дружини з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 20.03.2023 року, а не з 06.05.2021, як того вимагає позивачка. Оскільки, згідно досягнутої усної домовленості про добровільну сплату аліментів, відповідачем, який з 27.05.2021 року перебуває у лавах ЗСУ та був працевлаштованим і за ним зберігалось місце роботи і заробітна плата в ПрАТ « Запорізький залізорудний комбінат» , регулярно перераховувались кошти на картку позивача на утримання дітей та дружини, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, відповідач зробив дублікат банківської картки банку АТ «ПУМБ» , на яку перераховувалась заробітна плата відповідача, одержана від ПрАТ «ЗЗРК» та передав її позивачці у повне користування. З часом передав жінці й другу банківську картку. В зв`язку з вторгненням рф на територію України, Василівська міська територіальна громада знаходиться в окупації. В зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач разом з дітьми переїхала до м.Запоріжжя та почала винаймати житло, здійснювала платіжні операції з купівлі продуктів, ліків, знімала готівку , яку використовувала для власних та дитячих потреб. Більшість розрахункових операцій здійснювались на території міста Запоріжжя. Відповідач з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України постійно перебував на фронті. Перебуваючи в зонах бойових дій у Донецькій області , відповідач фізично не міг користуватися картками на території м.Запоріжжя , окрім періодів коли перебував у відпустці. Відповідач не заперечує, що інші платіжні операції , що здійснювалися поза межами м.Запоріжжя , були дійсно проведені ним за допомогою мобільного затосунку АТ «ПУМБ. На підтвердження зазначеного у відзиві на позов суду надано докази(48-99).

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що будь-якої домовленості щодо добровільної сплати аліментів між сторонами досягнуто не було, заперечує щодо отримання від відповідача значних сум коштів на її карткові рахунки та їх вільне витрачання в інтересах дітей та на її особисті потреби. Кошти, які відповідач надавав їй витрачались лише за його згодою. Зазначає, що можливо, по вказівці відповідача, вона дійсно знімала кошти у банкоматах, відділеннях з його банківської картки з метою придбання продуктів харчування та засобів гігієни, які вона направляла Новою поштою за місцем знаходження відповідача у інші області держави, де відповідач проходив службу. Наголошує, що при спільному сімейному житті , позивач , без згоди відповідача його особисті кошти не витрачала , на її жіночі потреби відповідач коштів не надавав. Вказує на те, що згідно вимог Сімейного кодексу України батьки, в рівній мірі , мають обов`язки щодо виховання та матеріального забезпечення дітей. Позивач не заперечує про те, що відповідач може брати участь у вихованні та утриманні дітей в грошовій і (або)натуральній формі , у тому числі дарувати іграшки та гаджети , це право батька робити своїм дітям такі подарунки. З відзивом відповідача не погоджується та просить суд відхилити їх, наполягає на заявлених позовних вимогах (127-130).

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено , що з липня 2022 по листопад 2022 року сторони проживали разом та вели спільне господарство, на підтвердження зазначеного надано докази у вигляді фотознімків із сімейного архіву. Наголошено на тому , що позивач , подавши 06.05.2023 року до Василівського районного суду Запорізької області позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання майже рік не цікавилася станом розгляду справи та не вживала жодних заходів щодо повторного направлення позову на підконтрольній території України, що свідчить про те, що її влаштовувало грошове забезпечення відповідачем її та їх спільних дітей .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 42, 163-164).

Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача адвокатом Стариченко М.П. надано заяву про розгляд справи без участі відповідача з врахуванням позиції відповідача, яку викладено у заявах по суті позову(а.с.167).

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №29 (а.с. 20).

Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 11,12).

На теперішній час, шлюб між сторонами не розірваний, однак сімейні відносини припинено. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиноюне надає, інших утриманців він не має, аліменти на користь третіх осіб не сплачує

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 75 СК України передбачено , що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним , потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавити матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя , який досяг пенсійного віку , встановленого законом , або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким , що потребує матеріальної допомоги , якщо заробітна плата , пенсія, доходи від використання його майна , іншу доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму , встановленого законом.

В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та у відповідності до ч.2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка. Згідно до ч. 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст. 181 СК України , встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 80 СК України , встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей малолітніх дітей та на утимання дружини з 06.05.2021 року по 19.03.2023 не підлягають задоволенню. Оскільки з наданих суду доказів вбачається , що відповідач ОСОБА_2 у період з 06.05.2021 по 19.03.2023 року надавав матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, що підтверджується наступними документами : копії виписки по рахунках, якими підтверджується перерахування коштів відповідачем на карточку ОСОБА_1 ( а.с.64-68, 69-90) , копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.03.2023 року( а.с.91), копія скріншоту , що підтвержує переказ коштів на ім`я ОСОБА_1 через мобільний додаток «Приват 24» (а.с.92 зворотній бік) .

Пояснення позивача щодо витрачання коштів , перерахованих на її картку відповідачем, на придбання продуктів харчування та засобів гігієни та їх направлення Новою поштою за місцем знаходження відповідача у інші області держави, де відповідач проходив службу, не підтверджені доказами.

Крім того, позивач , подавши 06.05.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання майже рік не цікавилася станом розгляду справи та не вживала жодних заходів щодо повторного направлення позову до суду на підконтрольній території України. До Заводського районного суду м.Запоріжжя позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку надійшла 20.03.2023 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України , аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.03.2023 року до досягнення старшою дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2023 рокудо 10.06.2023 року.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Представником відповідача -адвокатом Стариченко М.П. були заявлені клопотання про витребування доказів , а саме:у АТ "КБ Приватбанк" інформації щодо карткових рахунків , зареєстровних за ОСОБА_1 в АТ "Приватбанк" та виписки по надходженням на ці раїхунки в період з 06.05.2021 по 20.03.3023 року ; у Головного управління Пенсійногоо фонду України довідок ОК-5 та ОК-7 відносно ОСОБА_1 ; у АТ "ПУМБ" фото та відеофіксацію операцій зняяття готівки з банковатів по рахунку, який належить ОСОБА_2 та інформації щодо карткових рахунків , зареєстровних за ОСОБА_1 в АТ "ПУМБ " та виписки по надходженням на ці раїхунки в період з 06.05.2021 по 20.03.3023 року , в задоволенні яких необхідно відмовитии, оскільки вони не стосуються предмета доказування.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.80, 84, 180-183 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ) аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 трьохрічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2023 рокудо 10.06.2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на корить держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2023 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік