Справа № 481/926/23
Провадж.№ 2/481/208/2023
УХВАЛА

/про забезпечення позову/

30.08.2023 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Васильченко-Дрига Н.О., за участю секретаря судового засідання - Войцеховської О.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.05.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

15.08.2023 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна.

29.08.2023 представником позивача, адвокатом Ганга Д.Г. надіслано на електронну пошту суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. який позначений літ. "А" разом із іншими спорудами, а саме: сарай літ. "Б", сарай літ. "Г", погріб літ. "Д", котельня літ. "Е", сарай літ. "Ж", вбиральня літ. "З", душ літ. "И", огорожа №3, 4, 5, 6, поруди І, ІІ та заборонити ОСОБА_4 вчиняти будівництво, перепланування, ремонт, реконструкцію, зняття вікон, дверей, у т.ч. заміну покрівлі або інші дії, які можуть призвести до зміни, руйнування або спотворення житлового будинку та господарських споруд, оскільки нерухоме майно є спільною сумсною власністю подружжя.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позов, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Положення частини 2 цієї статті передбачають, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, зміст та вимоги позовної заяви дійшов наступного висновку.

10.05.2023 ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна, а саме: змельної ділянки площею 0,09га., житлового будинку, загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та грошових коштів в сумі 411 000,34 грн. по 1/2 частині кожному.

13.06.2023 відповідачем ОСОБА_5 подано зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, а саме: житловий будинок разом із земельною ділянкою, площею 0,09га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 виділити їй, а ОСОБА_1 автомобіль Wolkswagen Passat. 2005 року випуску та грошову компенсацію в сумі 32350,00грн.

15.08.2023 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ майна.

В постанові №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову заявник просить застосувати вид забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Такий вид забезпечення передбачений положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України, проте суду необхідно з`ясувати відповідність заявлених видів забезпечення позову позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, заявник зазначає, що мирно вирішити долю спільного сумісного майна у сторін не виходить, тому існують побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду про поділ зазначеного майна.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі №20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможнийтакийзахідзабезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 25.01.2023 року житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. який позначений літ. "А" разом із іншими спорудами, а саме: сарай літ. "Б", сарай літ. "Г", погріб літ. "Д", котельня літ. "Е", сарай літ. "Ж", вбиральня літ. "З", душ літ. "И", огорожа №3, 4, 5, 6, поруди І, ІІ (реєстраційний номер 245) належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу поділу та визнання права власності на частину спірного будинку, власником якого на теперішній час зареєстрована колишня дружина заявника, суд дійшов висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разу відчуження ОСОБА_5 нерухомого майна на користь третіх осіб.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна (житлового будинку) не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою, на думку суду, може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Предметом спору є житловий будинок, між сторонами виник майновий спір, тому невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що даний вид забезпечення є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна, та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок.

Крім того, на думку суду заявником не було надано доказів, які засвідчують про вчинення дій ОСОБА_4 або інших осіб, які пов`язані із руйнуванням житлового будинку або його спотворення, у зв`язку з чим вимоги про заборону відповідачу за первісним позовом вчиняти дії пов`язані з будівництвом або переплануванням не заслуговують на увагу та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. який позначений літ. "А" разом із іншими спорудами, а саме: сарай літ. "Б", сарай літ. "Г", погріб літ. "Д", котельня літ. "Е", сарай літ. "Ж", вбиральня літ. "З", душ літ. "И", огорожа №3, 4, 5, 6, поруди І, ІІ (реєстраційний номер 245) .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА