Справа № 372/443/23
Провадження 4-с-19/23
ухвала

Іменем України

10 серпня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Сікорській М.А.

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

стягувачки ОСОБА_3 ,

державного виконавця Кухара О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з скаргою на дії держаного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління міністерства Юстиції (м. Київ) Кухара Олексія Юрійовича, в якій просить зобов`язати держаного виконавця скласти об`єктивну довідку-розрахунок по заборгованості по сплаті аліментів за період з лютого по червень 2023 року, обґрунтовуючи яку зазначив, що державним виконавцем довідка-розрахунок була складена неправомірно, оскільки він не зазначив, з яких джерел ним визначена середньомісячна заробітна плата для міста Обухів Київської області, не враховано квитанцію, яка ним була подана про сплату аліментів за чотири місці, а тому така довідка не відповідає дійсності нормам закону, а тому він вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні скаржник та представник скаржника вимоги скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі. Пояснили, що довідка-розрахунок по аліментам складена державним виконавцем є неправомірною, державним виконавцем не було враховано квитанцію, про сплату аліментів за чотири місяці, а тому вони вимушені були звертися до суду з даною скаргою.

Державний виконавець Кухар О.Ю. в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на її необґрунтованість. Пояснив, що в своїй скарзі скаржника зазначає про те, що під час складення довідки-розрахунку по аліментам, ним не була врахована квитанція про сплату аліментів в розмірі 6 000 гривень за чотири місяці, однак як вбачається з самої довідки-розрахунку, що вказана суму була врахована під час складення довідки.

Стягувачка ОСОБА_3 заперечила проти скарги на дії державного виконавця в повному обсязі та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, вислухавши скаржника, представника скаржника, стягувачу, державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.03.2023 року у цивільній справі № 372/443/23 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аміантів на неповнолітню дитину було задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 03.02.2023 року.

22.05.2023 року постановою старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління міністерства Юстиції (м. Київ) Кухарем Олексієм Юрійовичем було відкрито виконавче провадження № 71856116 на підставі виконавчого листа № 372/443/23 від 19.05.2023 року.

13.07.2023 року боржником ОСОБА_1 було подано державному виконавцю Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління міністерства Юстиції (м. Київ) Кухарю О.Ю. копію квитанції про сплату аліментів за чотири місяці, а саме: за лютий, березень, квітень, травень.

17.07.2023 року державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління міністерства Юстиції (м. Київ) Кухарем Олексієм Юрійовичем було складено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 03.02.2023 року по 17.07.2023 року, відповідно до якої в ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 12 237 грн. 58 коп.

Однак в скарзі ОСОБА_1 зазначено, що довідка-розрахунок не відповідає дійсності, оскільки, держаним виконавцем не враховано квитанцію по сплату аліментів за чотири місця в розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Поряд з тим з самої довідки-розрахунку вбачається, що дана сума в розмірі 6 000 грн. 00 коп. під час її складенні була врахована державним виконавцем, так з довідки вбачається, що станом на травень місяць, заборгованість ОСОБА_1 становила 14 157 грн. 58 коп., за червень місяць було нараховано 3 603 грн. 75 коп. та заборгованість станом на кінець червня становить 11 761 грн. 33 коп., тобто з врахуванням поданих стягувачем платежів відповідно до квитанції, тобто оскаржувана боржником постанова державним виконавцем була складена у відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та у відповідності до п. 3 ст. 195 СК України та з дотриманням вимог ст. 182 СК України.

Подаючи скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухара О.Ю., представник скаржника зловживає своїми процесуальним правами, оскільки зі змісту скарги та доданих до неї доказів не можливо встановити достатні об`єктивні процесуальні підстави для подання скарги, оскільки права та законні інтереси жодним чином не порушені в межах виконавчого провадження.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилався на те, що бездіяльність старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є неправомірною та просив зобов`язати його скласти об`єктивну довідку-розрахунок по заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 за період з лютого по червень 2023 року по виконавчому провадженню № 71856116.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, чіткий перелік Виконавчих документів, рішень, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Законом України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено чіткий перелік вимог до виконавчого документа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконання рішень, як передбачає ст. 2 згаданого Закону, покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках встановлених цим Кодексом ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що дії державного виконавця відповідали Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії старшого державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кахара Олексія Юрійовича відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на виконання рішення суду, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя М.В.Кравченко