Єдиний унікальний номер 448/852/21
Провадження № 6/448/17/23
У Х В А Л А

(повний текст)

25.08.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

за участю заявника приватного виконавця Петруся І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська в режимі відеоконференції справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь Ігоря Богдановича про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржниці ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №71802415 від 12.05.2023р.,-

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст вимог подання.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржниці ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №71802415 від 12.05.2023р. Подання обґрунтовує тим, що у нього (приватного виконавця) на виконанні перебуває виконавче провадження №71802415 від 12.05.2023р. з примусового виконання виконавчого листа за №448/852/21, виданого 26.04.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 02.09.2019р. в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США, що на момент ухвалення рішення за офіційним курсом гривні щодо долара США, встановленим Національним банком України еквівалентно 23 403 920 (двадцять три мільйони чотириста три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень.

Зазначає, що 12.05.2023р. ним (приватним виконавцем) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71802415, яку скеровано боржнику для виконання. Цього ж дня вчинено наступні дії:

- сформовано запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкриті юридичними та/або фізичними особами підприємцями. Згідно відповіді боржник має відкриті рахунки в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», однак коштів на рахунках недостатньо для виконання рішення суду;

- сформовано запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб. Згідно відповіді, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня;

- сформовано запит до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно відповіді, у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби;

- згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, боржниці на праві власності належить наступне майно: машино-місце №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 37.9, житлова площа (кв.м): 19.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 34853881;

- з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна №71802415.

Вказує, що 02.06.2023р. ним (приватним виконавцем) винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: машино-місця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, а 03.07.2023р. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності Приватне підприємство "ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ "АПЕКС". Згідно наданого висновку про вартість арештованого майна, визначено ринкову вартість машино-місця №3 за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 687600,00 грн. 26.07.2023р. ПД «СЕТАМ» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації арештованого майна та відповідно до Протоколу № 591930 майно було придбано за сумою 1 003 896.00 грн., з яких після розподілу коштів було перераховано стягувачу 860662,51 грн.

В подальшому, зокрема 13.06.2023р. на адресу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради було надіслано вимогу щодо надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно відповіді Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за вказаною адресою зареєстрована одна особа, а саме: ОСОБА_3 1938 р.н.

Крім того, 25.05.2023р. та 07.06.2023р. на адресу боржниці скеровано вимоги надати йому (приватному виконавцю) та суб`єкту оціночної діяльності доступ до майна, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , однак боржником не було надано доступу до належного їй майна, про що було складено відповідні акти. 06.07.2023 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 для огляду майна боржника, проте доступ для огляду внутрішніх приміщень об`єкта оцінки боржницею не надано, про що складено відповідний акт.

Вважає, що вказані обставини свідчать про умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Дії боржниці, пов`язані з перешкоджанням проникненню до житла та іншого і володіння особи, перешкоджають повному, належному та своєчасному виконанню вищевказаного судового рішення, зумовлюють перешкоджання у проведенні виконавчих дій, що, відповідно, робить неможливим виконання рішення суду.

Просить надати дозвіл здійснити примусове проникнення до житла та іншого володіння ОСОБА_1 , а саме: квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , з метою огляду майна боржника, виявлення майна, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

ІІ. Позиція учасників справи.

Згідно з ст.439 ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець Петрусь І.Б, в судовому засіданні просить надати дозвіл здійснити примусове проникнення до житла та іншого володіння ОСОБА_1 , а саме: до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою огляду майна боржниці, виявлення майна, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення, - з підстав, що викладені ним у письмовому поданні. Також зазначив, що ним було вчинено ряд заходів, спрямованих на виконання боржницею ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед стягувачем ОСОБА_2 , зокрема встановлено, що на банківських рахунках боржниці ОСОБА_1 є мінімальні залишки коштів, недостатні для погашення її заборгованості перед стягувачем; у власності боржниці ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби, однак їй належить ряд об`єктів нерухомого майна, зокрема машино-місце за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_4 та 1/3 частка квартири АДРЕСА_5 . Ствердив, що в ході виконавчого провадження вже реалізовано машино-місце, а виручені від продажу кошти перераховано стягувачу ОСОБА_2 . З приводу квартири АДРЕСА_4 , то приватний виконавець вказав, що станом на даний час зазначена квартира є арештованою, ним (приватним виконавцем) зроблено запит в БТІ щодо технічних характеристик квартири з метою оцінки та подальшого продажу такої. Вважає, що коштів, які можуть бути виручені в майбутньому з продажу вказаної квартири все-таки буде недостатньо для погашення заборгованості боржниці ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 . Наголошує на необхідності примусового проникнення до житла та іншого володіння ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_5 у зв`язку з необхідністю спілкування з іншим співвласником - матір`ю боржниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 1938р.н., яка зареєстрована за вказаною адресою та одноосібно там проживає, зокрема з приводу майна у даній квартирі та встановлення належності такого майна саме боржниці ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення приватного виконавця Петруся І.Б. та дослідивши матеріали подання і додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

ІІІ. Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь Ігоря Богдановича на виконанні перебуває виконавче провадження №71802415 від 12.05.2023р. з примусового виконання виконавчого листа за №448/852/21, виданого 26.04.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 02.09.2019р. в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США, що на момент ухвалення рішення за офіційним курсом гривні щодо долара США, встановленим Національним банком України еквівалентно 23 403 920 (двадцять три мільйони чотириста три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень.

Боржниця ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_6 .

12.05.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71802415 з виконання вказаного виконавчого листа за №448/852/21, виданого 26.04.2023 року Мостиським районним судом Львівської області.

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта боржниці ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , - останній на праві власності належить наступне майно: машино-місце №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 37.9, житлова площа (кв.м): 19.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; а також на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 34853881.

Станом на 19.06.2023р. за адресою: АДРЕСА_3 , - зареєстрована одна особа, а саме ОСОБА_3 , 1938 р.н.

З матеріалів подання відомо, що приватним виконавцем на адресу місця проживання боржниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 двічі скеровувались вимоги виконавця про надання 06.06.2023р. та 16.06.2023р. доступу до майна, 1/3 якого належить на праві спільної часткової власності боржнику, а саме квартири АДРЕСА_5 , з метою його опису та арешту.

Зі слів приватного виконавця Петрусь І.Б. відомо, що йому не було надано доступу до майна - квартири АДРЕСА_5 , про що приватним виконавцем було складено відповідні акти від 06.06.2023р. та 16.06.2023р.

06.07.2023 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 для огляду майна боржника, проте доступ для огляду внутрішніх приміщень, об`єкта оцінки не надано, про що також складено відповідний акт.

В судовому засіданні приватний виконавець Петрусь І.Б. ствердив, що в ході виходів за вказаною адресою - до квартири АДРЕСА_5 , ним з`ясовано, що там фактично проживає лише матір боржниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , 1938 р.н.

На підтвердження зазначених обставин приватним виконавцем подано копію заяви стягувача ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження; копію виконавчого листа №448/852/21, виданого 26.04.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики; копію постанови про відкриття виконавчого провадження №71802415; копію супровідної про скерування постанови про відкриття виконавчого провадження боржниці ОСОБА_1 та стягувачу ОСОБА_2 ; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №342732225; копію повідомлення з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 ; копії вимог виконавця від 25.05.2023р. та від 07.06.2023р.; копію актів про ненадання доступу від 06.06.2023р., від 16.06.2023р. та від 06.07.2023р.

Будь-які інші документи/докази на підтвердження обставин, викладених у поданні приватного виконавця про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржниці ОСОБА_1 , - до матеріалів подання не додано. Відтак, суд вважає зазначені обставини такими, що є недоведеними. Так, у матеріалах подання відсутні докази на підтвердження обставин щодо наявності відкритих на ім`я боржниці банківських рахунків; про наявність чи відсутність коштів на банківських рахунках боржниці; про відсутність у боржниці на праві власності транспортних засобів; про продаж належного боржниці машино-місця та про суму коштів, отриманих за результатами такого продажу. Крім того, до матеріалів подання не додано доказів на підтвердження будь-яких дій, вчинених приватним виконавцем щодо належного боржниці об`єкта нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

IV. Застосоване законодавство та висновки суду.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ст.30 Конституції України, ст.311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина щодо якої є виконавчий документ, про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Підсумовуючи, суд враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконання рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Разом з тим, у даному випадку приватним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири (за адресою: АДРЕСА_3 ) не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення.

Так, матеріали справи свідчать, що приватний виконавець вживав передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на фактичне примусове виконання судового рішення. Натомість, зі змісту вказаного подання приватного виконавця та доданих до нього матеріалів не вбачається, що такий вичерпав всі можливості виконати судове рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Приватний виконавець в судовому засіданні особисто підтвердив, що у власності боржниці ОСОБА_1 залишилось наявне майно (квартира за адресою: АДРЕСА_2 ), яку можна реалізувати, однак станом на час розгляду даного подання ним проводяться необхідні дії з метою оцінки та майбутнього продажу вказаного майна. Крім того, матеріали подання не містять доказів про наявність чи відсутність коштів на банківських рахунках боржниці; про відсутність у боржниці на праві власності транспортних засобів, тощо.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду. Суд звертає увагу, що доказів про обізнаність боржниці ОСОБА_4 про намір виконавця вчинити виконавчі дії, пов`язані з проникненням до житла в певну дату та час, суду не надано.

Відтак, суд приходить до висновку, що приватний виконавець під час розгляду подання в силу вимог частини першої статті 81 ЦПК України не довів обставин, наведених у поданні про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржниці ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

За таких обставин судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів того, що приватний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів, а також достатніх доказів, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд вважає подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржниці ОСОБА_1 передчасним, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-261, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь Ігоря Богдановича про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржниці ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №71802415 від 12.05.2023р. відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.08.2023р.

Суддя Ю.В. Кічак