Справа №173/1620/23
Провадження №2/173/472/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Салтиковій С.І

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про виділення в натурі житлового будинку в окремий об`єкт нерухомості і визнання права власності на самостійний об`єкт ,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про виділення в натурі житлового будинку в окремий об`єкт нерухомості і визнання права власності на самостійний об`єкт до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації»

14.06.2023 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.08.2023 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить припинити право спільної власності та виділити їй в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнавши право власності на виділений самостійний житловий будинок садибного типу загальною площею 55.4 кв.м. житловою площею 27.4 кв.м,. з відповідними будівлями і спорудами з привласненням окремої поштової адреси ( в житловому будинку літера А-1 коридор 1-1 площею 11.0 кв.м., веранда 1-2 площею 12.5 кв.м., житлова 1-3 площею 8.1 кв.м… житлова 1-4 площею 19.3 кв.м., коридор 1.5 площею 4.5 кв.м.; ганок а4, літня кухня Б1, погріб з шийкою В1, вбиральня Т1, хвіртка № 3 . паркан № 7, ворота № 8, паркан № 9, парка № 10, зливна яма № 11, мощення І) на земельній ділянці розміром 346 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісною позовною заявою посилається на наступне: 05.12.2000 року вона купила 17/25 частини житлового будинку садибного типу, розташований за адресою: : АДРЕСА_2 .

Інший співвласник ОСОБА_2 ,, успадкувала 8/25 частини житлового будинку садибного типу 18.04.2000 року за адресою: : АДРЕСА_2 .

Вона має бажання оформити земельну ділянку у приватну власність, а інший співвласник не бажає вести діалог.

Загальна площа земельної ділянки де розташовані частка житлового будинку садибного типу 346 м.кв. має окремий вихід.

Частки майна є фактично окремими об`єктами. Вони самостійно користуються та володіють належними частками. Спільних приміщень з відповідачкою вона не має.

Будинок завжди був поділений в натурі та лише формально обліковується як 17/25 частина та спільне часткове майно без виділення часток в натурі.

Кожна сторона володіє конкретно визначеною часткою домоволодіння в цілому.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого 26.10.2022 року КП «Верхньодніпровське БТІ», виданого ОСОБА_1 , за технічними показниками є відокремленим об`єктом. Має окремий вихід та може бути виділений в натурі. Запропоновано присвоїти окрему адресу: : АДРЕСА_1 . та залишити у її власності в житловому будинку літера А-1 коридор 1-1 площею 11.0 кв.м., веранда 1-2 площею 12.5 кв.м., житлова 1-3 площею 8.1 кв.м… житлова 1-4 площею 19.3 кв.м., коридор 1.5 площею 4.5 кв.м.; ганок а4, літня кухня Б1, погріб з шийкою В1, вбиральня Т1, хвіртка № 3 . паркан № 7, ворота № 8, паркан № 9, парка № 10, зливна яма № 11, мощення І.

Невизначеність в житловому будинку в цілому не дає можливості вільно розпоряджатись даним майном, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач , ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги за поданою позовною заявою підтримує в повному обсязі .

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 22.06.2023 року

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ» в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено припинення права спільної часткової власності і визнання права власності на частку в натурі, як на самостійний об`єкт нерухомості з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 17/25 частки житлового будинку садибного типу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М,. зареєстрованого в реєстрі за № 2553, що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Співвласником іншої частки у вказаному житловому будинку є відповідач ОСОБА_2 , яка успадкувала 8/25 частини житлового будинку садибного типу 18.04.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Загальна площа земельної ділянки, на якій розташована належна позивачці частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 складає 346 кв.м., по фактичному користуванню.

Позивачка бажають виділити належну їй частку у вищевказаному домоволодіння в самостійний об`єкт нерухомості з привласненням окремої поштової адреси.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у позивачки виникло право власності на частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, тобто на законних підставах.

В зазначеному вище правовстановлюючому документі чітко визначена частка позивача у спільній частковій власності, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та перелічені будівлі і споруди, які перебувають у її власності.

За доводами позивача вона самостійно користується та володіє належною їй часткою зазначеного вище будинку та земельною ділянкою. Спільних приміщень кожна із сторін не мають.

Зазначене вище домоволодіння завжди було поділене в натурі та лише формально, обліковувалося як спільне часткове майно без визначення часток в натурі.

Кожна сторона володіє конкретною, визначеною часткою домоволодіння в цілому. Дані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються доводами, викладеними у поданій позовній заяві та наданими правовстановлюючими документами на домоволодіння.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України - Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації

Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 року ( з наступними змінами і доповненнями - При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно висновків щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданих 26.10.2022 року КП «Верхньодніпровське БТІ», належна позивачці частка в домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_2 , є відокремленим об`єктом , має самостійний вихід та може бути виділена в натурі з перерахуванням приміщень і споруд, які виділяються позивачеві у власність.

Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачці, має окремий вихід, фактично є самостійним об`єктом нерухомості, за технічними характеристиками може бути виділені в самостійні об`єкт. Проте документально продовжує перебувати в частковій спільній власності сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог .

Вирішення питання щодо присвоєння домоволодінню окремої адреси не відноситься до компетенції суду і здійснюється за рішенням Верхньодніпровської міської ради. Тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

При цьому права іншого із співвласників будинку не будуть порушеними, так як належна їй частина будинку може бути технічно виділена в натурі як самостійний об`єкт нерухомого майна і інший співвласник також має право на виділ належної йому частки домоволодіння в окремий об`єкт нерухомості.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 1073.60 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», юридична адреса: 51600 вул. Театральна, 16 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , про виділення в натурі житлового будинку в окремий об`єкт нерухомості і визнання права власності на самостійний об`єкт - задовольнити частково .

Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , з привласненням окремого поштового номеру та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок садибного типу загальною площею 55.4 кв.м., житловою площею 27.4 кв.м,. з відповідними будівлями і спорудами з привласненням окремої поштової адреси ( в житловому будинку літера А-1: коридор 1-1 площею 11.0 кв.м., веранда 1-2 площею 12.5 кв.м., житлова 1-3 площею 8.1 кв.м… житлова 1-4 площею 19.3 кв.м., коридор 1.5 площею 4.5 кв.м.; ганок а4, літня кухня Б1, погріб з шийкою В1, вбиральня Т1, хвіртка № 3, паркан № 7, ворота № 8, паркан № 9, парка № 10, зливна яма № 11, мощення І) на земельній ділянці розміром 346 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , і ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 1073.60 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30.08.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР : 04.09.2023 року

Дата набрання законної сили: 30.09.2023 року