УХВАЛА

01 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 611/7/22

провадження № 61-12559ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив відновити порушене право, визнавши протиправною відмову директора СТОВ Агрофірма «Барвінківська» здійснити оформлення його, ОСОБА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 шляхом внесення запису про прийом на роботу на посаді тракториста - машиніста

СТОВ АФ «Барвінківська» з 12 березня 2014 року та поновленні його на посаді тракториста - машиніста СТОВ АФ «Барвінківська» з 27 березня 2014 року; зобов`язавши відповідача здійснити оформлення його трудової книжки.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ АФ «Барвінківська» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовлено.

ОСОБА_1 17 серпня 2023 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, повний текст якої складено 07 червня 2023 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Полтавським апеляційним судом прийнято постанову 06 червня 2023 року, дата виготовлення повного тексту якої 07 червня 2023 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 07 липня 2023 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 17 серпня 2023 року, що вбачається з штемпеля розміщеному на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року вперше подану скаргу було залишено без руху, для надання уточненої редакції скарги, яка містить підстави касаційного оскарження та сплати судового збору. На виконання вказаної ухвали надіслано оригінал квитанції про сплату судового збору та копію постанови Верховного Суду від 04 липня 2023 року в справі № 611/245/21, проте ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2023 року вперше подану скаргу було повернуто. Також, посилається на введення в Україні воєнного стану через який він змушений був евакуюватися разом з батьками похилого віку, які потребують піклування з Харківської області.

Верховним Судом встановлено, що раніше подану касаційні скарги було повернуто у зв`язку з порушенням пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, суд дійшов висновку, що заявником пропущено строк з підстав порушення ним норм процесуального закону, тому вказане не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

При цьому заявником не доведено необхідність піклування за батьками, не підтверджено факт здійснення ним догляду та не зазначено коли він був змушений евакуюватися, що позбавляє суд можливості перевірити чи вплинули такі обставини на звернення заявника в межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Таким чином, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати інші причини пропуску строку та надати докази про це.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, ОСОБА_1 має право надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявникові буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а у випадку не виконання іншої частини вимог скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська