Справа № 216/6906/15-ц
Провадження 2-п/216/43/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Чирського Г.М.,

за участю: секретаря судового засідання Радочин Д.С.,

представника відповідача Папуши І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 02.03.2016 року у цивільній справі №216/6906/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року у справі № 216/6906/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що вона не отримувала копію позовної заяви, уточненої позовної заяви, судових повісток та копії рішення суду, а тому не з`являлася до суду з поважних причин. Судові повістки та повідомлення про слухання справи не надходили до відповідача та не були вручені останній. ОСОБА_1 дізналася про винесене заочне рішення тільки 17.07.2023 року, коли державний нотаріус повідомив їй про боргові зобов`язання перед банківською установою та остання звернулася до ДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, де їй повідомили про виконавче провадження за виконавчим листом по заочному рішенню № 216/6906/15-ц. Звернувшись із заявою до суду від 17.07.2023, ознайомилася з матеріалами справи. Крім того зазначила, що не визнає позовні вимоги у обсязі, що були пред`явлені позивачем, оскільки докази про отримання нею кредитних коштів, а також підписання Договору, на який посилається позивач, відсутні. У зв`язку з цим просить скасувати заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року у справі № 216/6906/15-ц і призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи заяви підтримав у повному обсязі.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» з ринку адвокат Сидоренко Ю. А. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Статтею 284 ЦПК України, передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення суду може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

ОСОБА_1 вказує, що їй не було відомо про існування вказаного вище рішення та вона не отримувала жодної повістки, оскільки повістки направлялися судом на зовсім іншу адресу.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

З довідки ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 22.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 на момент подачі позовної заяви зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 33).

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу здійснювались виклики відповідача в судове засідання, шляхом направлення на відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Конверти із судовими повістками на ім`я ОСОБА_1 були повернуті до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 71).

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Договором банківського обслуговування №BLаЖГА00087271 від 19.10.2011 року, яка станом на 12.08.2015 року, складає: 27 118 (двадцять сім тисяч сто вісімнадцять) грн. 99 коп., з яких: заборгованість по кредиту 4 182,12 грн.; відсотки за користування кредитом 863,04 грн.; комісія 1 743,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 20 330,64 грн., та судовий збір на користь держави в розмірі 271 (двісті сімдесят одна) грн. 19 коп.

Слід зауважити, що матеріали справи містять поштове повідомлення про отримання відповідачем ОСОБА_1 копії заочного рішення 17.03.2016 року (а.с.86).

Тобто відповідач була обізнана про ухвалене заочне рішення суду від 02.03.2016 року у відношенні неї та мала можливість звертатися до суду із запитами, заявами щодо надання інформації про рух справи (у разі неотримання судових викликів), а також мала змогу ознайомитися з матеріалами справи.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 не навела у своїй заяві щодо скасування заочного рішення будь-яких поважних причин, чому більше шести років відповідач (обізнаність якого про наявність в суді справи та заочного рішення, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами) не здійснювала жодних дій щодо ознайомлення із заочним рішенням суду та подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Стосовно посилань представника відповідача на заперечення проти задоволених рішенням суду вимог позивача, то останнім не наведено в його заяві будь-яких посилань на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог ПАТ «ВАБанку». По суті заявником не представлено відповідні твердження, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема: до позову долучені Договір банківського обслуговування №BLаЖГА00087271 від 19.10.2011 року, заява анкета на отримання «Кредиту готівкою» та відкриття поточного рахунку, підписані сторонами, в яких зазначена, в тому числі, і конфіденційна інформація стосовно відповідача, Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором №BLаЖГА00087271 станом на 12.08.2015 року (а.с. 5-6, 9-29).

При постановленні заочного рішення, судом в повному обсязі досліджено та оцінено докази у справі відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України. (а.с. 83-84).

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 288 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться лише до незгоди з ухваленим рішенням суду, та розцінюється судом як намагання ухилитись від виконання судового рішення, що набрало законної сили. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики Європейського суду з прав людини, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними. В даній ситуації суд виходить з того, що судом не встановлено підстав для перегляду заочного рішення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-260, 280-288 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 02.03.2016 року у цивільній справі №216/6906/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення цієї ухвали. Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01 вересня 2023 року.

Суддя Г.М.Чирський