Справа № 361/4204/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8853/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Радзивіл А.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Волошина Юліана Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Радзивіл А.Г., у цивільній справі № 361/4204/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначав, що 27 серпня 2021 року о 11:20 год. у м. Бровари, Київської обл. по вул. Київська, 316, на парковці ТЦ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів, ВМW X1, д.н.з. НОМЕР_1 ,та SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 . Дана подія сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП автомобілю SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, завдано механічних пошкоджень. Для визначення суми матеріального збитку автомобіля після ДТП він звернувся до СТО ТЗОВ «Інтерциклон» з метою проведення оцінки відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 78 127,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» номер полісу №204412281, страхова компанія здійснила виплату в розмірі 26 916,00 грн. Відповідно різниця між сумою яку виплатила страхова компанія (26 916,00 грн.) та сумою вартості заподіяних майну матеріальних збитків (78 127,00 грн.), склала 51 211,00 грн. У зв`язку з тим, що з того часу пройшов вже майже рік, а автомобіль до цих пір не відремонтовано зросла інфляція, він повторно звернувся до СТО ТЗОВ Інтерциклон для визначення суми відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. На підставі розрахунків сума відновлювального ремонту склала на дату подачі позову до суду 132 621,36 грн. Відповідно різниця між сумою яку виплатила страхова компанія (26 916,00 грн.) та сумою вартості заподіяної його майну матеріальних збитків (132 621,36 грн.), складає 105 705,36 грн. Також зазначав, що він втратив можливість займатися звичайною діяльністю, були порушені і відкладені життєві плани, що негативно вплинуло також і на відносини у його сім`ї, в зв`язку з чим, йому завдано моральну шкоду, які він оцінив в розмірі 10 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив стягнути зі ОСОБА_1 на його користь матеріальний збиток у розмірі 105 705,36 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2023 року в позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 105 705,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1157,05 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Волошин Ю.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що на момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «УСГ» відповідно до полісу № УЗ-204412281, за яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Згідно звіту № 14507 від 16.09.2021 р., складеного незалежним експертом вартість відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 52 726,03 грн., матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (57,68 %), та середніх розцінок по київському регіону складає 26 916,13 грн. (без ПДВ) або 30 523,36 грн. (з ПДВ). Страховиком було виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 26 916,13 грн., а відтак, позивач погодився з незалежною експертною оцінкою відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 52 726,03 грн. При цьому, звіти ТОВ «Інтерциклон», яким визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 78 127,00 грн. та в розмірі 132 621,36 грн. не є достатніми доказами для підтвердження розміру збитків. Відповідач не запрошувався позивачем ні на огляди автомобіля оцінювачем, ні на дефектування автомобіля на СТО, що передбачено п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України та Фонду Держмайна №142/5/2092 від 24.11.2003 року, тому вважає, що результати таких звітів викликають обґрунтовані сумніви щодо їх незалежності. Крім того, обидва оцінювача, які оцінювали розмір збитку позивача встановили підстави відповідно до законодавства для нарахування коефіцієнту зносу (наявність пошкоджень, які не відносяться до ДТП, перепробіг), натомість, позивач просить стягнути із відповідача вартість нових запчастин - без обґрунтування таких витрат. Враховуючи, що предметом позову є саме відшкодування збитків, суд повинен врахувати зношеність пошкодженого майна, яка була визначена оцінювачами на замовлення страховика. Також зазначає, що позивачем в позовній заяві ніяким чином не обґрунтовано вимогу про стягнення моральної шкоди, не надано доказів її завдання та доказів підтвердження її розміру.

16 червня 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2021 року о 11:20 у м. Бровари, Київської області по вул. Київська, 316, на парковці ТЦ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВМW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року по справі № 361/8021/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВМW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «УСГ» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № УЗ-204412281.

Для визначення суми матеріального збитку автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП ОСОБА_2 звернувся до СТО ТОВ «Інтерциклон». Відповідно до рахунку ТОВ «Інтерциклон» № НОМЕР_3 від 06.09.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , склала 78 127,00 грн. (а.с. 42).

Також ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» з метою проведення огляду автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , і проведення незалежної експертизи, для оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

03 вересня 2021 року представником ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» був проведений огляд автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , та складений акт огляду колісного транспортного засобу (а.с. 28).

Згідно звіту № 27082021/1Ф від 08.09.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , складала 70 768,00 грн. (а.с. 19-41).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ», останнє здійснило виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 26 916,00 грн.

15 листопада 2021 року ОСОБА_2 надіслав на адресу ОСОБА_1 претензію, в якій просив відшкодувати йому завдані збитки в розмірі 51 211,00 грн., яку остання відповідно до зворотнього повідомлення отримала 17.11.2021 року (а.с. 15-17, 18).

Не отримавши відшкодування завданих в ДТП збитків ОСОБА_2 повторно звернувся до СТО ТОВ «Інтерциклон» для визначення суми відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Згідно рахунку № НОМЕР_3 від 26.08.2022 року сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 132 621,36 грн. (а.с. 43)

Відтак, на думку позивача, різниця між страховою виплатою та відновлювальним ремонтом склала 105 705,36 грн. (132 621,36 грн. - 26 916,00 грн. = 105 705,36 грн.).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , стягнувши з ОСОБА_1 105 705,36 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5000,00 грн. в рахунок відшкодування за завдану моральну шкоду.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Тобто, відповідно до положень ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1192, 1194 ЦК України страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи.

У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди саме винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні ДТП 27 серпня 2021 року, в якій було пошкоджено належний ОСОБА_2 автомобіль марки SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 . ПрАТ «СК «УСГ», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , виплачено оцінену шкоду з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в розмірі 26 916,00 грн., що відповідає вимогам ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, доказів того, що ПрАТ «СК «УСГ» було невірно розраховано суму страхового відшкодування, виплаченого позивачу, матеріали справи не містять.

З урахуванням положень ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1192, 1194 ЦК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 26 916,00 грн.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що звіти ТОВ «Інтерциклон», не є достатніми доказами для підтвердження розміру збитків та викликають у відповідача сумніви щодо їх обґрунтованості, оскільки, ОСОБА_1 не надала суду будь-яких доказів на спростування дійсного розміру шкоди, завданої власнику автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_2 , а також на підтвердження того, що на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, розмір шкоди є меншим ніж заявлений до стягнення позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом позову є саме відшкодування збитків, а тому суд повинен врахувати зношеність пошкодженого майна, є не обґрунтованими, оскільки з винної особи відшкодуванню підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Натомість, відповідачка не заявляла про необхідність передання їй пошкоджених автомобільних деталей, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність або врахування їх вартості.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

До загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначав, що в зв`язку із пошкодженням майна, він перебував у стресовому стані, був позбавлений можливості експлуатувати свій автомобіль, що призвело до порушення його звичного способу життя.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідачкою не наведено доказів того, що покладена на неї відповідальність за моральну шкоду, завдану позивачці, в розмірі 5 000,00 грн. не відповідає обсягу страждань позивача, а також вимогам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Волошина Юліана Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді