Справа №461/4755/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мироненко Л.Д.

при секретарі Гаврилюк В.Т.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Буковинського Т.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за генеральним кредитним договором № ГКД-851914.1 від 03.12.2020 року в розмірі 103076,38 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено генеральний кредитний договір № ГКД-851914.1, згідно якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі.

23.06.2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008244923 в розмірі 72820грн.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим/меморіальним ордером. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 18.05.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 103076,38 грн.

Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.04.2023 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_2 будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

03.07.2023 року, ОСОБА_2 не погоджуючись з позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору, в якому просить: зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за генеральним кредитним договором № ГКД-851914.1 від 03.12.2020 року, з часу його укладення, зарахувавши вже сплачені кошти в розмірі 14679,96, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином) в рахунок погашення основного боргу.

В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі. Вказує, що пунктом 1.5. Кредитного договору Банком фактично було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

03 липня 2023 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою від 03 липня 2023 року. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів було прийнято до розгляду. Об`єднано в одне провадження первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу за первісним позовом та за зустрічним позовом до судового розгляду по суті.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача за первісним позовом просив первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. У відзиві на зустрічну позову заяву вказав, що обраний відповідачем спосіб захисту не відповідає принципу процесуальної економії, оскільки законодавство України дозволяє застосовувати наслідки нікчемності правочину без окремого позову. Крім того, заявлена відповідачем вимога про зарахування сплаченої суми комісії в суму основного боргу суперечить договору, оскільки між позивачем та відповідачем вже було погоджено послідовність погашень за кредитом. Окрім того, представник позивача відповідача за первісним позовом вказав, що встановлено за кредитним договором комісія за обслуговування кредитної заборгованості є законною, оскільки на момент укладення генерального кредитного договору № ГКД-851914.1 від 03.12.2020 законодавство передбачало можливість встановлення плати за вказану комісію.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю. Надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові. Первісний позов визнав частково, просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 64317,34 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи і мотиви викладені у первісному та зустрічному позовах, докази надані сторонами в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Суд встановив, що 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено генеральний кредитний договір № ГКД-851914.1, згідно якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі.

23.06.2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008244923 в розмірі 72820грн.

Згідно п. 1.2. генерального договору строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з моменту відкриття, строк дії окремого траншу становить 60 місяців.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що видача траншу за цим договором здійснюється на підставі наданого позичальником погодження на отримання траншу у спосіб та в рамках цього договору. У строк до 15-ти календарних днів з дня надання траншу банк передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, графіка щомісячних платежів за черговим траншем та не пізніше наступного банківського дня за днем надання траншу, здійснює грошовий переказ за траншем з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок позичальника.

Пунктом 1.4. встановлено, що за користування кредитом (траншами) позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки (9,5%), збільшена на маржу банку (10%), що на момент підписання кредитного договору становить 19,5% річних.

Окрім того, пунктом 1.4.2 генерального договору передбачено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.

Власне волевиявлення на отримання траншу за кредитним договором відповідач висловив шляхом надсилання із власного абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер НОМЕР_1 , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 даного Договору ), коду, отриманого за допомогою СМС-повідомлення згідно п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_2 був здійснений 26.08.2022 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 не повернув отриманий транш у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 18.05.2023 року становить 103076,38 грн. та складається із наступного: основний борг 57723,86 грн., прострочений борг 8059,13 грн., прострочені проценти 8926,69 грн., строкові проценти 4287,62 грн. Разом з тим, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено плату за обслуговування кредиту в розмірі 7282 грн. та прострочену плату за обслуговування кредиту в розмірі 16797,08 грн.

Згідно виписки банку по кредитному договору за період з 23.06.2021 по 17.05.2023 року позичальником сплачено 10 платежів по кредиту на загальну суму 31777,40 грн., з яких: 14679,96 грн. позивач зарахував в рахунок погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Мотиви прийняття рішення судом

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, кожного місяця, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надавати виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, пунктом 1.4.2 генерального кредитного договору № ГКД-851914.1, банком було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно правових висновків, що викладені у Постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у цивільній справі №496/3134/19, Велика Палата дійшла висновку, що положення пунктів кредитного договору, укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. ( п. 32.8).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» права споживача вважаються порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Згідно абзацу 3 ч.3 статті 17 Закону «України «Про захист прав споживачів» забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту.

Таким чином позивачем було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись на безоплатній основі, слід констатувати, що положення пункту 1.4.2. генерального кредитного договору укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 5 вказаної статті зазначається, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Судом встановлено, що згідно виписки банку по кредитному договору за період з 23.06.2021 по 17.05.2023 року позичальником сплачено 10 платежів по кредиту на загальну суму 31777,40 грн., з яких: 14679,96 грн. позивач зарахував в рахунок погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, враховуючи діючу заборгованість по кредитному договору, сплачена вже позичальником плата за обслуговування кредитної заборгованості по кредиту в розмірі 14679,96 грн.. підлягає зарахуванню в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту).

Окремо нарахована позивачем ще додаткова плата за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у позові у розмірі 24079, 08 грн (як вид простроченої плати) є нікчемною та задоволенню не підлягає.

Згідно з наданим банком детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором із зарахуванням сплаченої відповідачем плати за обслуговування кредитної заборгованості, остаточна заборгованість відповідача за траншем № G02.10701.008244923 від 23.06.2021 року, виданого в рамках генерального кредитного договору № ГКД-851914.1 становить 64022,22 грн., і саме така сума заборгованості, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом.

Крім того, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ «Ідея Банк» слід задовольнити, в той же час суд звертає увагу на наступне.

Згідно норм ст.19 Закону України «Про споживче кредитування», у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Також, підписаним між сторонами кредитним договором передбачено черговість погашення заборгованості (платежів).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що Акціонерному товариству «Ідея Банк» слід здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за Генеральним кредитним договором №ГКД -851914.1 від 03.12.2020 року, відповідно до ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» та умов договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак слід стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що складає 1667 грн. 07 коп. (64022,22/103076,38х26840=1667,07).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Генеральним кредитним договором №ГКД -851914.1 від 03.12.2020 року у розмірі 64022 (шістдесят чотири тисячі двадцять дві) грн.22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 1667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн.07 коп.

У решті позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ) про про зобов`язання вчинити певні дії, - задоволити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за Генеральним кредитним договором №ГКД -851914.1 від 03.12.2020 року, відповідно до ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» та умов договору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, .

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлено 24 серпня 2023 року.

Суддя Л.Д. Мироненко