ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

30 серпня 2023 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/12715/21

Номер провадження: 22-ц/819/148/23

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.

секретар Павлова Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Войцеховської Я.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тетерук В.В. , боржник: Білозерська селищна рада,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою. В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року за ним визнано право власності на сталеві труби, зобов`язано Білозерську селищну раду передати йому зазначені труби, товарну біржу «Ізумруд» зобов`язано передати заявнику правовстановлюючі документи на спірне майно. договір купівлі-продажу від 07.05.2009 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року роз`яснено вищезазначене рішення та зазначено, що труби є сталевими зі спіральним швом частини внутрішнього господарської меліоративної системи колишнього ЗАСТ «Україна», які знаходяться у власності територіальної громади селища Білозерка з ідентифікуючими ознаками. Вартість труб станом на 10.03.2009р. в сумі 93 953,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2019 року змінено спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Білозерської селищної ради вартості сталевих труб в сумі 3 142 585,00грн. На виконання даної ухвали видано виконавчий лист від 15.07.2019 року № 2-3759/09 , який пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 13.07.2021 року виконавчий лист повернуто державним виконавцем без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконавчий лист не підлягає виконанню органами ДВС, оскільки відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

ОСОБА_1 вважає таке рішення державного виконавця неправомірним, оскільки, на його думку, Білозерська селищна рада не є державним органом, відтак положення закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на дані правовідносини не розповсюджуються. Білозерська селищна рада не перебуває на казначейському обслуговуванні за видатками. Згідно ч.1 ст.4 ЗУ вказаного закону, судові рішення про стягнення коштів з державної установи підлягають виконанню саме органами Державної виконавчої служби.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця прийняте у формі повідомлення від 13.07.2021 року №15035/7 про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа від 15.07.2019 року №2-3759/09, виданого 21.01.2020 року; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 15.07.2019 року, виданого 21.01.2020 року про зміну способу та прядку виконання рішення суду від 21.08.2009 року та ухвали суду від 12.04.2017 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 ..

Відмовляючи в задоволені скарги, суд першої інстанції виходив із того, що повертаючи виконавчий лист без прийняття до виконання державний виконавець діяв згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» та Поряду виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Суд дійшов висновку, що виконавчий лист від 15.07.2019 року по стягненню з Білозерської селищної ради вартості сталевих труб в сумі 3 142 585,00 грн., підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою скаргу задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив його доводи та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість скарги. Зокрема зазначає про те, що суд не прийняв до уваги факт відсутності у Білозерської селищної ради у органах казначейства рахунків, з яких можливо провести безспірне списання коштів. Білозерська селищна рада перебуває на казначейському обслуговуванні виключно як розпорядник коштів на утримання її власного апарату. Тому, з огляду на те, що виконавчий лист не визначає стягнення коштів з місцевого бюджету та безспірного списання коштів з рахунку Білозерської селищної ради, виконавчий лист підлягає виконанню саме органами виконавчої служби.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду, представник ВДВС просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду, як законну та обґрунтовану без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

На виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року та ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року 15.07.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області 21.01.2020 року видано виконавчий лист згідно якого змінено спосіб та порядок виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2009 року справа № 2-3759/09 шляхом стягнення з Білозерської селищної ради вартості сталевих труб (з зазначенням ідентифікуючих ознак) в сумі 3 142 585, 00 грн на користь ОСОБА_1 (а.с.7).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2020 року відстрочено виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2019 року про зміну порядку і способу виконання рішення суду від 21.08.2009 року та ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року до скасування режиму надзвичайної ситуації однак не пізніше ніж до 15 липня 2020 року.

Повідомленням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тетерук В.В. від 13.07.2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (а.с.8).

Рішенням 3 сесії сьомого скликання Білозерської селищної ради затверджено програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2020-2029 року (а.с.41-43).

На виконавчому документі наявні відмітки Головного управлінням Державної казначейської служби України про сплату 24.12.2020 року, 02.03.2021 року 05.07.2021 року відповідних коштів (а.с.47).

Позиція апеляційного суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (стаття 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 15 квітня 2015 року №215 (далі Положення) реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство.

Відповідно до покладених на Казначейство завдань, воно здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

Пунктом 4 цього Порядку, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на органи Казначейства покладені обов`язки, зокрема забезпечення у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку; вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що боржник Білозерська селищна рада за своєю організаційно-правовою формою є органом місцевого самоврядування, перебуває на казначейському обслуговуванню за видатками, рішенням сесії селищної ради було затверджено програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2020-2029 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що рішення суду про стягнення коштів з Білозерської сільської ради повинно виконуватися відповідно до Порядку органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що виконавчий лист від 15.07.2019 року №2-3759/09 вже знаходився на виконанні в Управлінні Державної казначейської служби України у Білозерському районі Херсонської області де за період з 24 грудня 2020 року по 05 липня 2021 року було здійснено списання коштів за виконавчим листом з рахунку боржника на користь стягувача, що підтверджує той факт, що виконання рішення суду за зазначеним виконавчим листом має здійснюватися саме органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості стосовно того, що Управління Державної казначейської служби України відмовило стягувачу у виконанні рішення суду за наданим ним виконавчим листом, що слугувало б підставою для звернення ОСОБА_1 до інших відповідних органів за виконанням рішення суду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 727/8203/17, оскільки за обставинами тієї справи, Верховний Суд, встановивши, що боржник (міська рада) у виконавчому документі про стягнення коштів, не має відкритих рахунків в органах казначейства, погодився із висновками судів попередніх інстанцій щодо законності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Однак, в справі, яка переглядається, судом було встановлено, що Білозерська селищна рада має відкритий рахунок в органах казначейства, та на виконанні в Управлінні Державної казначейської служби раніше перебував виконавчий лист по стягненню коштів на користь скаржника.

Тобто обставини, встановлені судами в зазначених справах, є відмінними, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено. Доводи апелянта були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

До подібних правових висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 липня 2018 року під час розгляду справи № 233/1979/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

О.А.Кузнєцова