Єдиний унікальний номер № 175/505/23
провадження № 2-cз/175/19/23
УХВАЛА

31 серпня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське заяву представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Савіхіної Анастасії Миколаївни про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , як представника, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як представник АТ КБ «ПриватБанк» 03 лютого 2023 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про виселення.

07 лютого 2023 року постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, оскільки ОСОБА_1 , як представником, АТ КБ «ПриватБанк» було подано позовну заяву та підписано, як представником позивача, однак доказів того, що зазначений представник є адвокатом, суду надано не було.

30 серпня 2023 до канцелярії суду надійшла заява про повернення судового збору. В своїй заяві до суду представник позивача просить повернути сплачений судовий збір по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та заяву, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2 684 грн, що підтверджується матеріалами справи, також встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, а позовна заява є такою, що повернута позивачу, що є підставою для повернення сплаченої суми судового збору, а тому заява ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Савіхіної Анастасії Миколаївни про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , як представника, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про виселення задовольнити.

Повернути Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з Державного бюджету України судовий збір у загальному розмірі 2 684 гривень, який сплачено 17 січня 2023 року по квитанції №BOJ67B3POZ.

Ухвала набрала законної сили 31 серпня 2023 року.

Суддя О.Г. Васюченко