Справа № 392/603/23
Провадження № 2/392/306/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Березія Ю.А.,

секретар Зінов`єва А.Л.,

з участю

представника позивача адвоката Поліщук Ю.Р. (у режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Кулібаби М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Возний Ігор Васильович"

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Стислий виклад позиції позивача.

1.1. Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з Фермерського господарства "Возний Ігор Васильович" (надалі ФГ " ОСОБА_2 ")на її користь суму основного боргу за договором позики від 8.01.2021 року у розмірі 50000 доларів США, інфляційні втрати у розмірі 406258,70 гривень та 3% від простроченої суми у розмірі 51651,37 гривень, а також судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 8 січня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який посвідчено нотаріально.

Відповідно до пункту 1 укладеного договору позикодавець передала, а позичальник прийняв на строк до 8 січня 2022 року грошові кошти в сумі 1425000 гривень, що на день підписання договору були еквівалентом суми 50000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

Таку ж суму грошових коштів позивальник зобов`язався повернути позикодавцеві до 8 січня 2022 року.

Пунктом 2 укладеного договору передбачено, що ФГ "Возний Ігор Васильович" від імені якого діє голова господарства Возний Ігор Васильович може повернути позивачеві грошові кошти раніше визначеного строку та частинами.

Порядок виконання зобов`язання визначено пунктом 4 укладеного договору, а за порушення виконання зобов`язання передбачено цивільно-правову відповідальність згідно до пункту 7 договору.

Позивач зазначила, що на теперішній час борг відповідачем не повернуто.

1.2. 23 червня 2023 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з ФГ " ОСОБА_2 в особі голови господарства ОСОБА_2 суму основного богу за договором позики від 8.01.2021 року у розмірі 1425 гривень, що еквівалентно 50 тисяч доларів США, інфляційні втрати у розмірі 446757, 26 гривень та 3% річних від простроченої суми у розмірі 62075, 34 гривень та судові витрати

(а.с. 64-67).

2. Стислий виклад заперечень відповідача.

2.1. 21 червня 2023 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позову.

Відзив мотивовано тим, що жоден пункт укладеного договору не передбачає та не зобов`язує відповідача замість отриманих ним 1425000 гривень повернути позивачеві 50000 доларів США.

Відповідач звернув увагу на положення частини першої статті 533 ЦК України, відповідно до якої грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Представник відповідача зазначив, що 22 листопада 2022 року відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем у сумі 18000 доларів США, що підтверджується розпискою, власноручно написаної позивачем.

Відповідно до розрахунку відповідача за курсом НБУ станом на 22.11.2022 року 18000 доларів США складає 658234,80 гривень, таким чином залишок заборгованості становить 766765,20 гривень.

Відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат є необгрунтованими, оскільки позивач просила стягнути борг у доларах США.

Представник відповідача зазначив, що розрахунок 3% річних позивачем виконано неправильно, тому відповідач вважає, що станом на 25 березня 2023 року сума 3% річних становила не більше 45059 гривень.

Відповідач висловив заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами (а.с. 37-40).

3. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

3.1. 28 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 19).

3.2. У відповіді на відзив позивач не погодилася з аргументами відповідача, вказавши що відповідно до пункту 2 договору ФГ "Возний Ігор Васильович" від імені якого діє голова господарства Возний Ігор Васильович може повернути позивачеві грошові кошти раніше визначеного строку та частинами.

Позивач не погодилася з твердженнями відповідача про те, що він повернув позивачеві 18000 доларів США, оскільки позивач отримала грошові кошти в сумі 18000 доларів США від громадянина ОСОБА_2 , а не від ФГ " ОСОБА_2 ".

Зазначені кошти громадянин ОСОБА_2 повернув позивачеві за іншими зобов`язаннями, пов`язаними з придбанням земельних ділянок.

Позивач звернула увагу на порядок повернення грошем, який визначено сторонами у пункті 8 укладеного договору.

Позивач не погодилася з розрахунком відповідача 3% річних та заперечень з приводу судових витрат (а.с. 52-53).

3.3. 23 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 73).

3.4. 19 липня 2023 року представник позивача надіслала до суду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 12500 гривень, а також стягнення з відповідача 13420 гривень судового збору.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

2.1. Судом встановлено, що 8 січня 2021 року між позикодавцем ОСОБА_1 і позичальником Фермерським господарством "Возний Ігор Васильович", від імені якого діяв голова Возний Ігор Васильович, укладено договір позики, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Рижковою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 12 (а.с. 8-9).

2.2. Відповідно до умов пункту 1 договору позикодавець ОСОБА_1 при укладанні цього договору передала у власність безвідсотково позичальникові Фермерському господарству " ОСОБА_2 " в особі голови ФГ Возного Ігоря Васильовича, а він прийняв від неї у власність строком до 8 січня 2022 року грошові кошти у розмірі 1425000 гривень, що на день підписання цього договору були еквівалентом суми 50000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України. Таку ж саму суму грошових коштів без нарахування процентів позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві до 8 січня 2022 року.

2.3. Пунктом 2 договору сторони передбачили, що Фермерське господарство "Возний Ігор Васильович", від імені якого діє голова Возний Ігор Васильович, може повернути позичену грошову суму і раніше строку, зазначеного в пункті 1 цього договору, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти борг частками, а також раніше строку, передбаченого цим договором.

2.4. Виконання позичальником свого зобов`язання за цим договором має бути здійснено в місті Кропивницький, готівкою (пункт 4 договору).

2.5. Згідно з пунктом 7 договору у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

2.6. За умовами пункту 8 договору після виконання позичальником свого зобов`язання позикодавець повинна передати позичальнику примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання позичальником свого зобов`язання. Кожна передача грошових коштів має підтверджуватися заявою позикодавця, обов`язковою умовою якої має бути сума, яка передається, та дата, з обов`язковим нотаріальним засвідченням справжності підпису на такій заяві. Факт повного розрахунку також має підтверджуватися заявою з обов`язковим нотаріальним засвідченням справжності підпису позикодавця.

2.7. Згідно з пунктом 14 договору договір вважається укладеним з моменту передання позикодавцем грошей позичальникові (а.с. 8-9).

3. Зміст спірних правовідносин.

3.1. У справі, що розглядається, предметом спору є вимоги позивача ОСОБА_1 до ФГ "Возний Ігор Васильович" про повернення боргу за договором позики.

Підстави позову зводяться до того, що позичальник ФГ " ОСОБА_2 " не повернув позикодавцеві грошові кошти у розмірі 1425000 гривень, що на день підписання цього договору були еквівалентом суми 50000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, а саме таку ж саму суму грошових коштів без нарахування процентів у строк до 8 січня 2022 року, а тому додатково зобов`язаний сплатити інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми.

3.2. Заперечення відповідача грунтуються на тому, що відповідно до укладеного договору позики відповідач не зобов`язаний повертати позику в доларах США, оскільки позичив кошти у гривнях; позивач безпідставно вимагає стягнення інфляційних витрат; відповідач частково повернув позивачеві грошову кошти в сумі 18000 доларів США; позивач неправильно обрахувала кошти 3% річних.

4. Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка аргументів учасників справи.

4.1. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

4.2. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

4.3. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

4.4. За змістом статей 1046, 1047 ЦК України договір позики є реальним, тому факт передання грошових коштів може підтверджуватися відповідними умовами договору, або в тексті договору сторони повинні зазначити строк передання грошових коштів.

4.5. Відповідач не оспорює факт передачі йому позикодавцем грошових коштів 8 січня 2021 року при укладанні договору позики у розмірі 1425000 гривень, що на день підписання цього договору були еквівалентом суми 50000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

4.6. Пункт 1 договору позики від 8.01.2021 року свідчить про реальне виконання позикодавцем цього договору за домовленістю сторін і не потребує іншого підтвердження, оскільки укладений договір нотаріально посвідчений.

4.7. У своїх запереченнях відповідач не спорює наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника укладеного договору є свідченням прострочення виконання позичальником свого зобов`язання, що передбачено пунктом 8 договору.

4.8. Договір позики від 8.01.2021 року відповідно до дії презумпції правомірності правочинів є дійсним.

4.9. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

4.10. Аналізуючи документи, які надані учасниками справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач не надав належні і допустимі докази повернення суми боргу.

4.11. Так, у пункті 8 договору сторони установили порядок виконання позичальником свого зобов`язання, а саме за умовами цього пункту після виконання позичальником свого зобов`язання позикодавець повинна передати позичальнику примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання позичальником свого зобов`язання.

Кожна передача грошових коштів має підтверджуватися заявою позикодавця, обов`язковою умовою якої має бути сума, яка передається, та дата, з обов`язковим нотаріальним засвідченням справжності підпису на такій заяві. Факт повного розрахунку також має підтверджуватися заявою з обов`язковим нотаріальним засвідченням справжності підпису позикодавця.

4.12. Представник ФГ "Возний Ігор Васильович" надав розписку про повернення грошей як від фізичної особи ОСОБА_2 , а не від фермерського господарства; розписка від 22.11.2022 року не містить відомостей про нотаріальне засвідчення справжності підпису ОСОБА_1 , як передбачено пунктом 8 укладеного договору.

Позивач не визнала дану розписку як часткове виконання укладеного договору, посилаючись на те, що ця розписка стосується зовсім інших угод, які укладали між сторонами.

Позивач надала документи, що відносилися до даних угод.

Тому, суд не враховує розписку від 22.11.2022 року як часткове виконання умов укладеного договору позики від 8.01.2021 року.

4.13. Відповідно до частини першої - другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги або заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані підтверджуються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

4.14. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере докази, що не стосуються предмета доказування.

4.15. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини. які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

4.16. Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.17. Щодо застосування статті 545 ЦК України суд констатує, що у частині третій статті 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.

4.18. Судом встановлено, що відповідач належними доказами не довів повернення позики позивачеві, боргове зобов`язання ФГ " ОСОБА_2 " за укладеним договором позики від 8.01.2021 року не виконано.

Тому, суд вважає доведеними підстави, що викладені у позовній заяві.

Порушене право позивача ОСОБА_1 підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача суми боргу з відповідача відповідно до заявлених позовних вимог.

Також, суд погоджується з аргументами позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до вимог статті 625 ЦК України, оскільки права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

4.19. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань.

4.20. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

4.21. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення заборгованості за договором позики, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

4.22. Наведені обставини спростовують аргументи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, не доведені належними та допустимими доказами, передбаченими порядком виконання позичальником грошового зобов`язання за укладеним договором.

5. Щодо розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних.

5.1. Відповідно до пункту 7 укладеного договору від 8.01.2021 року у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

5.2. Розрахунок інфляційних втрат:

5.2.1. у період з 9 січня 2022 року по 31 травня 2023 року сукупний індекс інфляції на суму заборгованості склав 131,351% (101,3% х 101,6% х 104,5% х 103,1% х 102,7% х 103,1% х 100,7% х 101,1% х 101,9% х 102,5% х 100,7% х 100,7% х 100,8% х 100,7% х 101,5% х 100,2% х 100,5% = 131,351%;

5.2.2. сума інфляційних нарахувань на заборгованість за договором позики складає:

1425000 грн х 131,351% = 446757,26 грн.

5.4. Розрахунок 3% річних:

5.4.1. за період з 9 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року (357 днів): 1425000 х 3% х 357 : 365 (днів у році) = 41813,01 грн;

5.4.2. за період з 1 січня 2023 року по 22 червня 2023 року (173 дні): 1425000 х 3% х 173 : 365 = 20262,33 грн;

5.4.3. всього 41813,01 + 20262,33 = 62075,34 грн.

6. Щодо судових витрат.

6.1. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

6.2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

6.3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

6.4. Приписами частин першої і другої статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.5. Судом встановлено, що до клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу додано наступні документи: додаткову угоду від 1.06.2023 року; детальний опис наданих послуг; акт приймання наданих послуг; розрахункові квитанції (а.с. 76-82).

6.6. Проаналізувавши відомості, що зазначені у вищеперерахованих документах, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним складності справи наданим послугам, витраченим часом та ціною позову.

6.7. Тому, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну допомогу в сумі 12500 гривень.

6.8. Позивачем доведено, що відповідно до статті 133 ЦПК України сплачено судовий збір у розмірі 13420 гривень, що підтверджується платіжними квитанціями.

6.9. Тому, клопотання позивача про стягнення з відповідача сплаченого судового збору є обгрунтованим.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

1. Стягнути з Фермерського господарства "Возний Ігор Васильович" (, місцезнаходження вул. Першотравнева, 159 в с. Злинка Новоукраїнського району Кіровоградської області, 27232), в особі голови фермерського господарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації с. Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області) суму основного боргу за договором позики від 8.01.2021 року в розмірі 1425000 (один мільйон чотириста двадцять п`ять тисяч) гривень, що еквівалентна 50000 доларів США.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Возний Ігор Васильович" (, місцезнаходження вул. Першотравнева, 159 в с. Злинка Новоукраїнського району Кіровоградської області, 27232), в особі голови фермерського господарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації с. Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області) інфляційних у розмірі 446757 (чотириста сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 26 копійок та 3% річних у розмірі 62075 (шістдесят дві тисячі сімдесят п`ять) гривень 34 копійки.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Возний Ігор Васильович" (, місцезнаходження вул. Першотравнева, 159 в с. Злинка Новоукраїнського району Кіровоградської області, 27232), в особі голови фермерського господарства Возного Ігоря Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 )

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації с. Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області) судові витрати: 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень сплаченого судового збору та 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

5. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 1 вересня 2023 року.

Головуючий

суддя