Справа № 135/1001/23
Провадження № 2/135/305/23
РІШЕННЯ

іменем України

04.09.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Таран Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 20 серпня 2022 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №683. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони прийшли до спільного висновку, що вони не можуть побудувати щасливу сім`ю, у сторін різні погляди на життя та цілі, відсутнє взаєморозуміння, сторони більше не відчувають взаємного інтересу один до одного. З 10.05.2023 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини, сторони проживають окремо, та подальше спільне життя сторін неможливе.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в позовні заяві просила розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

23.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Слізяк М.М. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що починаючи з грудня 2022 року між сторонами почали виникати непорозуміння та часті сварки. ОСОБА_4 є учасником бойових дій та під час виконання завдань із захисту Батьківщини отримав тяжке поранення, внаслідок чого протягом тривалого часу перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. ОСОБА_1 не навідувала відповідача протягом часу його лікування, із короткочасного спілкування по телефону відповідач зрозумів, що у нього з дружиною різні погляди на життя та відсутнє бачення спільного майбутнього. Почуття любові до позивачки було втрачено. Враховуючи викладене, відповідач не бажає надалі перебувати з позивачкою у шлюбі та не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, просить врахувати, що відповідач є інвалідом ІІ групи, отже звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Слізяк М.М. у судове засідання не з`явилися, від представника через електронний суд надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 20 серпня 2022 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис за №683 (а.с.3).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.03.2023 року відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, він відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в тому числі його розподілу відповідно до статті 141 ЦПК України.

Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року із змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачає компенсацію судових витрат за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком, коли сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат.

За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача сплаченого судового збору на користь позивача відсутні, а понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. у даній справі підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 20 серпня 2022 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №683.

Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Копію рішення направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану до відома.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову у розмірі 1073,60 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова