Справа № 462/2305/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Шостак К.Р.,

справа № 462/2305/23

учасники справи:

позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України- Бутенко Марії Олегівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

представник позивача звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 19 584 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2020 року, трапилась дорожньотранспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області у справі 450/1886/20 від 07.08.2020 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застраховано, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувало вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_2 . Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі заяви ОСОБА_2 у розмірі 26556.70 грн. Зазначає, що відповідач визнав борг та добровільно відшкодував 6 538.80 грн., однак в подальшому добровільне відшкодування припинилося. Таким чином, з урахуванням сплаченої суми відповідачем залишилася не сплачена сума 19 584.00 грн. пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, тому, враховуючи наведене, просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання.

Суд також вживав заходів із повідомлення відповідача, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані сторонами у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2020 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 08.06.2020 року о 14 год.00 хв. на перехресті а/д Шоломинь-Звенигород а/д Звенигород-Гаї, Пустомитівського району Львівської області, керував автомобілем «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «DRAGER ALKOTEST 6810» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім цього згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027133 від 08.06.2020 року водій ОСОБА_1 08.06.2020 року о 14 год.00 хв. на перехресті а/д Шоломинь-Звенигород-а/д Звенигород-Гаї, Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем «Дачія Логан» н.з. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п.2.3в, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано остаточне покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.6).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.06.2020 р., є встановленим та не підлягає доказуванню.

Крім цього, судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпілий ОСОБА_2 , власник транспортного засобу «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до полісу осцпв АО/6173157 звернувся в МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. (а.с.8-11)

Відповідно до звіту №1382/20 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.07.2020 року, остання становить 26556.70 грн. (а.с.12-21)

Наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 у справі №68314, та Довідки №1 від 22.09.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих зазначено суму до сплати 24892,80 грн. (а.с. 25, 25 зворот)

МТСБУ здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 24892.80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2278587 від 24.09.2020 року (а.с.27)

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілому ним не була відшкодована, на момент вчинення ДТП у відповідача був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому, а також те, що на час розгляду справи ОСОБА_1 сплачену позивачем суму коштів в добровільному порядку не відшкодував, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим.

Позивач стверджує, що відповідач добровільно відшкодував 6538.80 грн. Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню 18354 грн. (24892,80 сума страхового відшкодування - 6538.80 грн. сума добровільно сплачена відповідачем) сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем були понесені витрати в розмірі 1230 грн. на збір документів, що стверджується платіжним дорученням №1481606 від 02.09.2020 року, однак, такі не підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

Згідно з п.41.4. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зі змісту положень ст.29 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду.

А відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 18354 грн. сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

За положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути 2515 грн. 44 коп. (93,72 % від 2684 грн.) судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України- Бутенко Марії Олегівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 18354 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2 515 (дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень) сорок чотири копійки сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України (місце розташування: 02154, м.Київ, вул. Русанівський бульвар, буд.8, , НОМЕР_3 в Укрексімбанк м. Києва.);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Судове рішення складено 01 вересня 2023 року.

Суддя: І.С. Мруць