Справа № 643/8750/23
Провадження № 2/643/3712/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви позивача ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулася до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 06 листопада 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області; визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 .

Перевіривши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Верховний Суд у постанові № 200/952/18 від 15.01.2020 року зазначає, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Із позову взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивачка не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались.

До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, яка бажає проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України.

Відсутні посилання на характеристики з місця проживання, роботи, медичних довідок щодо стану здоров`я батьків та дитини, довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Позивачем не викладені обставини справи в повному обсязі щодо місця перебування відповідача, дитини та позивача, оскільки в позовній заяві зазначено, що сторони та їх дитина знаходиться за кордоном в Німеччині.

Також, при визначенні місця проживання дитини, у якості третьої особи мають залучатися орган опіки та піклування на території якої проживає дитина з наданням відповідних доказів, що підтверджують позовну заяву по даним позовним вимогам, не надання таких доказів суперечить п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку.

З позовної заяви вбачається пред`явлення позивачем двох вимог немайнового характеру, об`єднаних в одній позовній заяві. Відповідно, кожна з таких вимог є об`єктом справляння судового збору. При цьому судовий збір сплачено лише за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за другу вимогу, а саме визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,в розмірі 1073,6 грн. на рахунок Московського районного суду м. Харкова та оригінал квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви надати до суду (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК Харків обл./м.Харків/Салтіввсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020657, код класифікації доходів бюджету 2030101).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст. ст.185, 258-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву позивача ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу та представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.В. Поліщук