У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2023 року

м. Одеса

Справа № 521/16090/22

Провадження № 2-др/521/49/23

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря Федорова А.В.,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння -

в с т а н о в и в :

В Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволений частково.

До Малиновського районного суду м. Одеси 06 липня 2023 року кур`єрською службою доставки (дата направлення 19 червня 2023 року) надійшла заява від представника ОСОБА_4 адвоката Цвігун А. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ява обґрунтована тим, що 28 грудня 2022 року представником ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, у якому серед іншого заявлено вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_4 у зв`язку з розглядом вказаної справи.

У відзиві було зазначено, що остаточна вартість та опис виконаних робіт (наданих послуг) з правової допомоги буде визначено за актом приймання-передачі фактично виконаних робіт у наступному.

Таким чином, ОСОБА_4 у відзиві було подано суду заяву про неможливість подання доказів на підтвердження понесених судових витрат до закінчення судових дебатів.

14 червня 2023 року судом першої інстанції ухвалено рішення по справі.

19 червня 2022 року між Представником ОСОБА_4 та ОСОБА_4 підписано акт приймання-передачі виконаної роботи відповідно до кореспондуючого договору про надання правової допомоги та доручення від 28 грудня 2022 року.

У зв`язку з розглядом вказаної цивільної справи ОСОБА_4 станом на 28 грудня 2022 року були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на загальну суму 14000,0 грн.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Представник відповідача просив суд розглянути заяву без участі ОСОБА_4 та його представника.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду відповідь на заяву про ухвалення додаткового рішення суду щодо судових витрат, в яких просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Цвігун Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення суду щодо судових витрат в повному обсязі, та розглянути заяву за відсутності сторін, посилаючись на таке.

16 червня 2023 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Означеним рішенням суду було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу металевого гаражу, якій розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , якій був вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16 листопада 2018 року та повернуто сторони правочину - договору купівлі- продажу металевого гаражу, якій розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 до попереднього стану.

В подальшому адвокатом відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , до суду було подано заяву, від 19 червня 2023 року, про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До означеної заяви було подано копію Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року, копію доручення №1 (додаткової угоди) до Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року та копію Акту приймання-передачі від 19 червня 2023 року до Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року.

З вимогами заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат не згодні та вважають її необґрунтованою.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, яка була надана до позовної заяви.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Заявником не доведено та не надано доказів оплати ОСОБА_4 судових витрат. Представником відповідача ОСОБА_4 до закінчення судових дебатів не було зроблено жодних заяв щодо надання доказів щодо розміру судових витрат.

Представник позивача просила суд розглянути заяву без участі ОСОБА_1 та її представника.

Заява поступила до суду 06 липня 2023 року.

В період з 17 липня 2023 року по 18 серпня 2023 року (включно) суддя Гуревський В.К. перебував у відпустці.

В період з 21 серпня до 25 серпня 2023 року (включно) суддя Гуревський В.К. перебував на лікарняному.

Заява розглянута в порядку ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає заяву необґрунтованою з таких причин.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволений частково.

Визнано договір купівлі-продажу металевого гаражу, якій розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , який був вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16 листопада 2018 року, - недійсним.

Повернуто стороні правочину - договору купівлі-продажу металевого гаражу, який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 до попереднього стану.

В частині вимог про витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 металевого гаражу, який розташований на території будинку АДРЕСА_4 - відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн 80 коп.).

В подальшому адвокатом відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , до суду було подано заяву, від 19 червня 2023 року, про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволенних позовних вимог.

До означеної заяви було подано копію Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року, копію доручення №1 (додаткової угоди) до Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року та копію Акту приймання-передачі від 19 червня 2023 року до Договору № 28/12/2022 про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої та частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До суду заявником не надано доказів оплати ОСОБА_4 витрат на правову допомогу (квитанція, чек чи інший платіжний документ).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18 -ц та у постанові від 09 червня 2020 року в справі №466/9758/16-ц виклав правову позицію відповідно до якої суд враховує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником відповідача ОСОБА_4 до закінчення судових дебатів не було зроблено жодних заяв щодо надання доказів щодо розміру судових витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 270, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №521/16090/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.К.Гуревський

Ухвала суду в повному обсязі складена 07 вересня 2023 року.