У Х В А Л А

31.08.2023 Справа №607/7363/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Медвідь О. А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначає, що виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - державного виконавця Іваночка В.Ю. (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 67964198 з примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21.10.2021 про стягнення з Тернопільського державного обласного підприємства «Галант» на його користь заборгованості в розмірі 9 469 589,22 грн, яке внаслідок реорганізації було передано цьому Управлінню з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області на початку 2023 року.

Коли дане виконавче провадження перебувало на виконанні у відділі Державної виконавчої служби у місті Тернополі і тривалий час не виконувалось через відсутність коштів та майна у боржника, заявник тричі звертався із заявами до начальника цього відділу Володимира Банаха з вимогою подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державну казначейську службу України, документи та відомості, необхідні для перерахування йому коштів згідно рішення суду.

Однак, ОСОБА_2 звернувся із службовою запискою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням передати цьому Управлінню вказане виконавче провадження № 67964198, що і було зроблено постановою заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Андрієм Хічієм від 26.10.2022.

Після передачі даного виконавчого провадження на початку цього року до Управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та призначення його до виконання державному виконавцю Іваночку В.Ю., заявник звернувся до нього телефоном з метою отримання відповіді щодо виконання ним рішення суду через направлення усіх документів, долучених до виконавчого провадження та відомостей, необхідних для перерахування йому коштів згідно рішення суду до Державної казначейської служби України.

Однак, ОСОБА_3 відповів заявнику, що він не знає як виконувати дане рішення суду через Державну казначейську службу України, і виконувати його не буде.

У зв`язку з цим, заявник просить визнати бездіяльність посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірною та зобов`язати їх усунути порушення шляхом подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державну казначейську службу України документи та відомості, необхідні для перерахування йому коштів згідно рішення суду.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Однак враховуючи, що виконанні умови його скарги, він не заперечує проти закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору у даній справі.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В. у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі та просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору у даній справі.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма ст. 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавчі провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Суд, встановив, що 22.12.2021 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крушанською О.Р. відрито провадження з виконання виконавчого листа № 607/7363/21, виданого 10.12.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з Тернопільського державного обласного підприємства «Галант» на користь ОСОБА_1 заборгованість 9 469 589,22 грн та 11 350 грн судового збору.

23.06.2022, 29.08.2022 та 07.10.2022 заявник ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із проханням подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державну казначейську службу України, документи та відомості, необхідні для перерахування йому коштів згідно рішення суду, оскільки вказане рішення суду про стягнення коштів не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Андрієм Хічієм від 26.10.2022 передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавче провадження № 67964198.

Заявник стверджує, що дане рішення суду через Державну казначейську службу України не виконується.

Однак, судом з`ясовано, що листом головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.08.2023 № 03.1-25/9409, останній надіслав до Державної казначейської служби України до виконання виконавчий лист № 607/7363/21, виданого 10.12.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з Тернопільського державного обласного підприємства «Галант» на користь ОСОБА_1 заборгованість 9 469 589,22 грн та 11 350 грн судового збору, та просить перерахувати стягнуті кошти за реквізитами.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене суд вважає, що приватний виконавець виконав вимоги скарги та направив до Державної казначейської служби України на виконання оригінал виконавчого листа № 607/7363/21, виданого 10.12.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, копію постанови про відкриття виконавчого провадження №67964198, копії довіреності на представлення інтересів Відділу, виданої 10.01.2023, а тому слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича та зобов`язання вчинити певні дії.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду складена та підписана 05 вересня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко