1Справа № 335/1591/23 2/335/1085/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УРАЇНИ
29 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Васильєвої О.В., відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ПанченкаІ.О., розглянувши у залі суду в м.Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні та спілкування з дитиною зазначивши про те, що з відповідачкою знаходились у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2019 року, в період подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_4 . Відповідачка постійно перешкоджала йому бачитись з дитиною, приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Розпорядженням голови районної адміністрації № 167 р від 07.07.2022 було визначено порядок участі його у вихованні дитини, а саме: щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 16:30 до 19:00, щороку 02 жовтня цілий день дитина проводить з батьком, кожного Нового року, Великодня в рівних долях дитина проводить з батьком та матір`ю з дотриманням заходів безпеки та режиму дня, сну та харчування дитини. Рішення відповідачка не виконує, постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає бачитись з дитиною. Позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 16:30 до 19:00, щороку 02 жовтня цілий день дитина проводить з батьком, кожного Нового року, Великодня в рівних долях дитина проводить з батьком та матір`ю з дотриманням заходів безпеки та режиму дня, сну та харчування дитини.
Ухвалою суду від 06.03.2023 було відкрито провадженні в справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.
10.04.2023 до суду від відповідачки надійшов відзив, в якому вона позов визнала частково, та послалась на те, що позивач порушує обов`язок по утриманню дитини, має заборгованість за аліментами на дитину у розмірі 27 895,81 грн. та 13 947,92 грн. на її утримання. Проти графіку запропонованого позивачем заперечує, враховуючи вік дитини (два роки), у неї наявні побоювання в тому, що дитині наодинці з позивачем буде безпечно та комфортно, тому наполягає щоб до 5-річного віку дитини побачення проходили тільки у її присутності. Проти графіку побачень також заперечує, оскільки в майбутньому вона планує працевлаштуватись, і графік побачень тричі у будні дні з 16:30 до 19:00 буде некоректним, крім того дитина буде відвідувати дитячий садок, та може там перебувати до 18:00 годин. Пропонує передбачити графік побачень батька з донькою щосуботи з 17:00 до 19:00 годин, тому що зазвичай у дитини післяобідній сон з 14:00 до 16:30 годин. Щодо вимог позивача щоб проводити з дитиною цілий день або по півдня також заперечує, оскільки невідомо де саме і в яких умовах дитина буде перебувати такий тривалий час, оскільки позивач не має у власності жодного житла. Просила задовольнити позов частково, шляхом визначення порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною наступним чином: щосуботи з 17:00 до 19:00 годин у її присутності (до досягнення дитиною п`ятирічного віку), із зобов`язанням позивача зустрічати та повертати дитину за адресою: АДРЕСА_1 ; щороку 01 жовтня (в день народження дитини), на Різдво і у Великдень з 10:00 до 11:00 годин у її присутність (до досягнення дитиною п`ятирічного віку) із зобов`язанням позивача зустрічати та повертати дитину за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 23.05.2023 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно позивач вказав, що він бажає спілкуватись із дитиною, приймати участь у її вихованні, відповідачка в цьому йому перешкоджає.
Відповідачка в судовому засіданні при вирішенні позову просила врахувати її відзив, та просила суд окрім обставин зазначених нею у відзиві врахувати ймовірність ракетних обстрілів міста Запоріжжя та її занепокоєння за дитину, в разі коли дитина буде перебувати з батьком без її присутності.
Представник третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судовому засіданні просив при винесенні рішення врахувати розпорядження районної адміністраціїї про визначення порядку участі позивача у вихованні малолітньої дитини.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.10.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одружилися (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 ).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками дитини зазначені ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ).
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно зі свідоцтвом серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одружилися 16.11.2022 року, прізвище після державної реєстрації дружини ОСОБА_8 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу)Ю, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2022 року до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку з 16.02.2022 до 01.10.2023.

Згідно з розрахунком Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі заборгованості зі сплати аліментів за ОСОБА_1 за ВП 70005699 на жовтень 2022 мається заборгованість 27 895,81 грн. (за аліментами на дитину) та відповідно 13 947,92 грн.(за аліментами на дружину).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №167 р від 07.07.2022 за заявою ОСОБА_1 визначений наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 : щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 16:30 до 19:00, щороку 02 жовтня цілий день дитина проводить з батьком, кожного Нового року, Великодня в рівних долях дитина проводить з батьком та матір`ю з дотриманням заходів безпеки та режиму дня, сну та харчування дитини. Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 в реалізації його прав на особисте спілкування з дитиною, а ОСОБА_1 дотримуватись встановленого порядку з урахуванням прав та інтересів дитини.

Згідно особистих характеристик позивача, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстроване місце його проживання: АДРЕСА_2 ; за місцем проживання: АДРЕСА_3 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 01.06.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться під спостереженням Центру з 19.05.2022, догляд за дитиною здійснює мат., на диспансерному обліку дитина не перебуває.

Крім того, матеріали справи містять докази щодо факту звернення позивача до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 03.02.2023, 26.05.2023,29.05.2023, 31.05.2023, 15.08.2023 з приводу вчинення перешкод ОСОБА_9 у спілкування його з дитиною.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦК України).

За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.

Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 6 статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.

Згідно положень ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із донькою, відповідачка чинить перешкоди у цьому, проти чого вона не заперечувала у судовому засіданні.

Суд вважає, що батькам дитини слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування батька із донькою.

Судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Однак, при вирішенні спору в частині способів участі батька у вихованні дитини, варто вказати на те, що в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному його розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із донькою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а, насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 17.08.2017 р. № 9-1580/0/4-17 «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини» враховуючи необхідність забезпечення однакового правозастосування у справах про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог національного сімейного законодавства, а також врахування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин.

Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі "Зоммерфельд проти Німеччини" ("Sommerfeld v. Germany") від 08.07.2003 р., "Цаунеггер проти Німеччини" ("Zaunegger v. Germany") від 03.12.2009 р.).

Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання дитини, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється.

Батьками, сторонами у справі, - не досягнуто компромісу щодо способів участі батька у вихованні доньки, при цьому, увага батька у житті дитини безкомпромісно є важливими елементом його розвитку в психологічному аспекті.

Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини, бажають забезпечити її належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батьком з дитиною досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом.

При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини.

Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька із дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини, беручи до уваги те, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Однак, суд вважає, що способи участі та графік спілкування батька із дитиною має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня дитини, не відриватиме його від нормального, звичайного для нього середовища та не заважатиме нормальному його існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дитини.

Однак, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.11.2020 у справі № 759/1382/19, висновок органу опіку і піклування має базуватись на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, том суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Так, визначаючи способи та графік участі позивача у вихованні малолітньої доньки та визначаючи години спілкування, судом враховано вік дитини неповних три роки, та те, що на даний час дитина втратила зв`язок зі своїм батьком, в зв`язку з чим потрібен час для відновлення стосунків між ними.

З урахуванням того, що дитина має малий вік, постійно проживає з матір`ю, батько дитини проживає окремо від неї, шлюбні відносини припинені з листопада 2021 року (за рішенням суду від 22.02.2022 року), коли дитині виповнився всього рік від народження, між дитиною та батьком немає стійкого психологічного зв`язку, суд вважає за доцільне визначити, що побачення батька із дитиною має відбуватись в присутності матері, та у інший графік, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне відступити від порядку, передбаченого розпорядженням РА ЗМР по Вознесенівському району від 07.07.2022 року, а саме щодо побачень батька дитини з донькою щопонеділка, щосереди, та щоп`ятниці (з 16:30 до 19:30), з огляду на його передчасність на даний час, з врахуванням віку дитини, її режиму дня, та необхідністю налагодження більш тісних зв`язків між батьком та донькою, встановити побачення щосуботи з 17:00 до 19:00 годин, та враховуючи те, що сторони проживають за різними адресами, із зобов`язанням позивача зустрічати та повертати дитину за адресою реєстрації місця проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .

Суд також вважає, що вимоги позивача про встановлення спілкування з дитиною щороку 2 жовтня цілий день (в місцях проведення дитячого дозвілля), як зазначено в розпорядженні РА ЗМР по Вознесенівському району від 07.07.2022 року не будуть відповідати найкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та вважає доцільним визначити в цій частині порядок участі позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною щороку 02 жовтня, кожного Нового року, Великодня в рівних долях дитина проводить з батьком та матір`ю, з дотриманням заходів безпеки та режиму дня, сну та харчування дитини.

Крім того, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати його інтересам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,- задовольнити частково.

Визначити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:

-щосуботи з 17:00 до 19:00 годин у присутності матері ОСОБА_2 , із зобов`язанням позивача зустрічати та повертати дитину за адресою: АДРЕСА_1 ;

-щороку 02 жовтня, кожного Нового року, Великодня в рівних долях дитина проводить з батьком та матір`ю, з дотриманням заходів безпеки та режиму дня, сну та харчування дитини.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 .

Дата складання повного тексту рішення: 01.09.2023 року.

Суддя Н.І. Рибалко