УХВАЛА

Справа № 495/3399/22

Номер провадження 2/495/1130/2023

06 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Анісімової Н.Д.

за участю секретаря Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про відвід головуючої судді Анісімової Н.Д. по справі № 495/3399/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

До суду надійшла заява представника відповідача адвоката Каланжова В.І. про відвід головуючої по справі судді Анісімової Н.Д., яка обґрунтована тим, що у провадженні судді Анісімової Н.Д. перебувала справа про адміністративне правопорушення № 495/3075/23 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), де статус потерпілої має ОСОБА_2 .

Окрім даного провадження по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суддя Анісімова Н.Д. також є головуючою суддею у справах № 495/3399/22 (визначення місця проживання дитини) та № 495/3881/23 (про припинення стягнення аліментів). В обох цивільних провадженнях сторонами виступають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, суддя Анісімова Н.Д., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшла до висновку про наявність в його діях домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 та відобразила свою позицію у постанові. Дане провадження має велике значення для судових справ, в яких предметом спору є визначення місця проживання дитини з матір`ю або батьком, а також щодо припинення стягнення аліментів.

У судовому провадженні щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя Анісімова Н.Д. прийшла до переконання, що ОСОБА_1 винен у домашньому насильстві, зазначивши у тексті постанови наступне: «знаходячись за місцем свого мешкання ОСОБА_1 вчинив домашнє насилля психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вигнав її з будинку, ображав її нецензурною лайкою, наслідок чого могла бути завдана шкода».

Оскільки, дана обставина (вигнання з будинку) подається ОСОБА_2 як один з основних доказів щодо необхідності визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, та постанова про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні домашнього насильства приєднана представником ОСОБА_2 до даної справи, стає очевидним, що суддя, яка вже висловила свою позицію відносно дій ОСОБА_1 щодо вигнання колишньої дружини з будинку, коли, за словами самої ОСОБА_2 , батько дитини забрав (викрав) дитину, то суддя, яка зазначила свою позицію у справі про адміністративне правопорушення, має бути послідовною та не суперечити власним висновкам.

Таким чином, вирішення по суті справи щодо визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів під головуванням судді Анісімової Н.Д. стає формальним, оскільки суддею було виражено власне ставлення до поведінки ОСОБА_1 , тим більш, не просто притягнення його до відповідальності, а й фактично судом встановлено обставини, що ОСОБА_1 , на переконання суду, вигнав колишню дружину, а дитина, нібито, супротив її волі, залишилось із батьком, що заперечував сам батько дитини.

Сторона ОСОБА_2 у інших провадженнях посилається на вказану постанову, залучила її до матеріалів справи, та, вочевидь, переконана, що суддя, який ухвалював постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, буде послідовним та аналогічну позицію висловить у інших справах, також на користь ОСОБА_2 .

Сторона ОСОБА_1 вважає, що суддя, яка висловила свою правову позицію у справі щодо визнання ОСОБА_1 винним у прояві домашнього насильства, не може ухвалити іншого рішення, ніж відмова у задоволенні його позовів в інших провадженнях між тими ж самими сторонами, оскільки персонально один и той самий суддя не може мати різні правові позиції у спорах між сторонами, якщо в одному зі спорів (який має впливове значення на інші) суддя визнала одного з учасників справи винним.

Відповідно до ч. 8, 11 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом вирішено розглядати заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріли справи, оглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

05.09.2023 року від представника відповідача адвоката Каланжова В.І. надійшла заява про відвід судді Анісімової Н.Д. від розгляду вказаної цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з заяви про відвід, підставою для відводу судді, є те, що суддя висловила свою думку відносно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства у справі про адміністративне правопорушення, що розглядалася суддею Анісімовою Н.Д. раніше.

На думку представника позивача, вищевказане викликає сумніви щодо неупередженості судді, але суд вважає, що наведені заявником обставини не є підставою для відводу в силу положень ст. 36 ЦПК України, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви про відвід.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Анісімової Н.Д., при вирішенні даної цивільної справи.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що відповідно до ст. 36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для передачі заяви до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Анісімової Н.Д.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про відвід головуючої судді Анісімової Н.Д. по справі № 495/3399/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області - визнати необґрунтованою.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про відвід головуючої судді Анісімової Н.Д. по справі № 495/3399/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області - передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Анісімова