Справа № 583/1375/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

їх представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,-

встановив:

27.03.2023 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом вселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей вказаної житлової квартири; зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди в користуванні майном.

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та його матері відповідачці у справі ОСОБА_6 , однак фактично у цій квартирі проживають рідна сестра позивача ОСОБА_3 з членами її родини, які більше 10 років тому самовільно заселилася до квартири без згоди власників. На неодноразові звернення позивача про звільнення належної йому квартири ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 відповідали категоричною відмовою, оскільки добровільно залишати спірну квартиру наміру не мають, що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

24.04.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судовому засіданні представник відповідачів просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на те, що відповідачі жодних перешкод позивачу у користуванні належною йому на праві спільної сумісної власності спірної квартири не чинять, проти його вселення до вказаного житла жодним чином не заперечували, натомість ніяких звернень від ОСОБА_1 безпосередньо до відповідачів не надходило. На підтвердження такої позиції відповідачів на початку розгляду справи позивачу неодноразово пропонувалося передати ключі від квартири, на останній не погоджувався. Незважаючи на це у судовому засіданні 28.08.2023 представник відповідачів, за їх згодою, передав позивачу ключі від спірної квартири. Крім того представник відповідачів вважав безпідставне пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які мають власне житло за іншою адресою, у якому і проживають, а у квартирі по АДРЕСА_2 завжди проживав ОСОБА_4 за усною домовленістю і згодою позивача та ОСОБА_6 , які є співвласниками цієї квартири. При цьому до ОСОБА_4 позивач ніколи не звертався з приводу проживання у цій квартирі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, зазначивши, що хоча на даний час відповідачі і не заперечують проти вселення позивача у квартиру, однак, на їх переконання, у подальшому вони можуть передумати і чинити йому перешкоди у користуванні належним йому житлом.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з нормами цивільного процесуального права предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої суд має ухвалити рішення. Тобто, предметом позову, в якому позиває має заінтересованість захистити своє право, є саме позовні вимоги.

Таким чином, під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, благо щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові ВС/КЦС від 03.05.2018 по справі №404/251/17 відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладом відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Так, звертаючись з позовом до суду позивач аргументував позовні вимоги тим, що відповідачі без згоди співвласників вселилися в спірну квартиру, тим самим позбавляючи позивача реалізувати його право користування житлом.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про факт вселення та проживання відповідачів у спірній квартирі, що підтверджується, зокрема, його показами, згідно яких між членами родини позивача була досягнута усна домовленість про обмін квартирами, відповідно до якої ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_6 є співвласниками спірної квартири, проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , разом з батьками, яку останні планували подарувати сестрі у майбутньому, а його сестра ОСОБА_3 проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з тим сам позивач у судовому засіданні підтвердив, що раніше не висловлював жодних заперечень щодо вищевказаного встановленого порядку користування нерухомим майном. Однак, після того, як квартира по АДРЕСА_5 , у якій він проживав, була пошкоджена в наслідок активних бойових дій на території міста Охтирка під час повномасштабного вторгнення рф на територію України, позивач дізнався, що його сестра ОСОБА_3 отримує грошову допомогу як особа, житло якої постраждало, а він змушений проживати у гуртожитку разом з дружиною, у ОСОБА_1 виник намір користуватися належною йому квартироюпо АДРЕСА_4 . У зв`язку з цим він звертався до сестри та племінника з вимогою звільнити квартиру та не чинити йому перешкоди у користуванні цим житлом.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 хоча і повідомили суду про факт телефонної розмови позивача з відповідачкою ОСОБА_3 , однак зміст цієї розмови вони не чули, зі слів позивача їм відомо, що сестра відмовила йому у проживанні у спірній квартирі. При розмові позивача з відповідачем ОСОБА_4 з приводу вселення позивача у квартиру вони присутніми не були.

Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність між сторонами спорущодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, з огляду на визнання відповідачами суб`єктивного права позивача на належну йому на праві спільної сумісної власності квартиру та відсутністю з даного приводу з їх сторони заперечень проти вселення позивача у спірну квартиру.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про супротив, не визнання чи порушення прав позивача у даному випадку суду не надано.

Крім того відповідачами були вжиті активні дії по наданню позивачу ключів від спірної квартири, в наслідок чого останній може реалізувати своє право користування належним йому на праві спільної сумісної власності нерухомим майном.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження по справі.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 255, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 31.08.2023

Суддя Охтирського міськрайонного

суду Сумської області Н.Г. Яценко