ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3552/23
Провадження № 2/210/1134/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 вересня 2023 року
Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
В С Т А Н О В И В:
26 травня 2023 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь, як вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022р. - суму 42 210,46грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь, як відшкодування моральної шкоди - суму 20 000,00грн., як відшкодування послуг транспортного-товарознавчого дослідження - суму 3 000,00грн., як суму франшизи - суму 2600,00грн., як відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - суму 16 000,00грн. та відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 12.07.2019 ТСЦ 1243. 11 червня 2022 року о 12-08 годин, в м. Кривий Ріг на перехресті пр. Миру та вул. Гетьманська водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 здійснив обгін на даному перехресті (регульованому) при цьому не переконався, що даний маневр буде безпечним та допустив зіткнення з транспортним засобом «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Порушено п.10.1, 10.5, 14.6 Правил дорожнього руху України. Постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, чим позивачу завдано матеріальних збитків на суму: 42 210,46 грн., як вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022 р., що підтверджується висновком експертного транспортного-товарознавчого дослідження №Д4/06/22 від 17 червня 2022 року та 3000,00 грн., як вартість послуг транспортного-товарознавчого дослідження автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією №114335 від 15.06.2022 року, виданої суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 .
Позивач стверджує в позові, що після моменту дорожньо-транспортної пригоди, 15.06.2022 року, з метою встановлення суми завданого збитку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до судового експерта Чивчиш О.П., який провів огляд пошкодженого транспортного засобу «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на предмет встановлення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.06.2022 року. Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д4/06/22 від 17 червня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022 р., складає 42 210,46 грн. При цьому Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не бере до уваги висновок експерта №Д4/06/22 від 17 червня 2022 року.
Окрім того позивач зазначив, що відповідачем ОСОБА_2 заподіяно йому моральну шкоду, оскільки, в результаті переживань за пошкоджений автомобіль позивач знаходився і знаходиться в негативному емоційно-психологічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, що переросло в моральні страждання, так як вказаний автомобіль, є єдиний засіб пересування, в умовах проведення бойових дій. Зазначені негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди позивач є тривалими та істотними для позивача, тому моральну шкоду він оцінює в 20 000,00 грн.
У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. від 29 травня 2023 року,вказану цивільну справу надіслано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с. 33)
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с. 37)
Ухвалою суду від 16 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. (а.с. 38)
21 липня 2023 року від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» Голосна А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що заявлені позовні вимоги вважають необґрунтованими та недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування чого зазначила, що 19 серпня 2022 року до страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник транспортного засобу «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , настання події, що має ознаки страхового випадку, мало місце 11 червня 2022 року. На виконання вимог ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результати якого складено відповідний протокол огляду. У протоколі від 23.08.2022 року зазначено, що огляд транспортного засобу аварійним комісаром було встановлено, що на момент огляду проведено відновлювальний ремонт. Окрім того, підписати протокол позивач відмовився на підставі того, що в нього вже є висновок експерта. ТДВ СК «Альфа-Гарант», на підставі п.37.1.3 та п.37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було прийнято рішення, що правові підстави для здійснення страхової виплати ОСОБА_1 відсутні.
Крім того, представник відповідача посилаючись на вимоги ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначила, що позивач не повідомив страхову компанію про залучення оцінювача, огляд пошкодженого транспортного засобу, який був замовлений позивачем, проведено за відсутністю представника страхової компанії. Доказів на підтвердження того, що відповідач повідомлявся про намір позивача провести огляд пошкодженого транспортного засобу та замовити складання розрахунку страхового відшкодування з власної ініціативи позивачем не надано. Звіти, складені оцінювачем, позивач до страхової компанії не подавав і не просив врахувати їх при визначені розміру страхового відшкодування. Отже, підстав для проведення власного експертного дослідження для визначення розміру шкоди у позивача не було.
В ухвалі про відкриття провадження 16 червня 2023 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується поштовим направленням яке повернулись на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_2 до суду не надійшло. Відповідач вважаються належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
27 липня 2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що після моменту дорожньо-транспортної пригоди, з 12.06.2022 року по 15.06.2022 року він намагався повідомити ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з метою врегулювання питання щодо відшкодування завданих йому збитку, внаслідок ДТП. Повідомити він намагався шляхом телефонування на гарячу лінію вказаної страхової компанії, однак останні не відповідали на телефонні дзвінки, або відповідав автовідповідач, або представник вказував, що перетелефонує, одна ніяких дзвінків не було. З 12.06.2022 року по липень 2022 року продовжувались масовані обстріли території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також постійно відключали світло на території міста. У зв`язку з постійними обстрілами Дніпропетровської області, з метою врятування свого життя та життя своєї родини, позивач вивозив свою родину до іншої області, до більш безпечного міста та звернувся до судового експерта Чивчиш О.П. для встановлення суми завданого йому збитку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Судовим експертом було проведено огляд пошкодженого в наслідок ДТП автомобіля позивача та складено висновок транспортно-товарознавчого дослідження. Після отримання висновку позивач здійснив частковий ремонт належного йому автомобіля з метою відновлення його пересування. В середині серпня позивач повернувся до міста та направив письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого та заяву про страхове відшкодування. 23 серпня 2022 року при складанні протоколу огляду транспортного засобу аварійному комісару ОСОБА_4 позивачем було повідомлено про отримання висновку судового експерта №д4/06/22 від 17 червня 2022 року, на що аварійний комісар повідомив, що його це не цікавить та долучити до протоколу він його не буде. Відповідачем ТДВ «СК Альфа-Гарант» не взято до уваги, що відносно пошкодженого автомобіля позивача, судовим експертом Чивчиш О.П. було проведено транспортно-товарознавче дослідження, внаслідок чого виданий висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д4/06/22 від 17.06.2022 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022 р. суму 42 210,46 грн.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
За частинами 1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 власник транспортного засобу «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 12.07.2019 ТСЦ 1243. (а.с. 11)
11 червня 2022 року о 12-08 годин, в м. Кривий Ріг на перехресті пр. Миру та вул. Гетьманська водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 здійснив обгін на даному перехресті (регульованому) при цьому не переконався, що даний маневр буде безпечним та допустив зіткнення з транспортним засобом «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Порушено п.10.1, 10.5, 14.6 Правил дорожнього руху України.
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року по справі №216/1991/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с.12)
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
17 червня 2022 року судовим експертом Чивчиш Олегом Петровичем за результатами огляду автотранспортного засобу «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN)WVWZZZ3CZDE013287складено Протокол огляду транспортного засобу. (а.с. 28)
Відповідно до Висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д4/06/22 по визначенню вартості матеріального збитку складеного судовим експертом Чивчиш О.П. від 17 червня 2022 року (проведеного на підставі заяви ОСОБА_1 на підставі якої був укладений договір про проведення транспортного-товарознавчого дослідження),вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , в цінах на дату 15.06.2022 р., складає:42 210,46 грн. (а.с. 17-22)
За частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент скоєння ним ДТП була застрахована власником транспортного засобу в страховій компанії Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», на підставі страхового полісу серії АТ №1043323, складений 10.08.2021 року, та який діяв з 01.08.2021 року по 01.07.2022 року. (а.с. 13)
Згідно п.4 «Страхова сума на одного потерпілого» страхового полісу серії АТ №1043323, складений 10.08.2021 року, складають страховий ліміт: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 130 000,00 грн., розмір франшизи складає 2600,00 грн.
Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика в межах ліміту відповідальності страховика.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.33.3 ст. 33 Закону України водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
У п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України зазначено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.
Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, яка сталась 11.06.2022 року, лише 18.08.2022 року. У вказаному повідомленні ОСОБА_1 зазначено, зокрема в п.18 що транспортний засіб не находу; в п. 20 розмір страхового відшкодування який вважає задовільним 42 210,46 грн. Однак,у вказаному повідомленні позивачем не зазначено про проведення транспортного-товарознавчого дослідження та не долучено до повідомлення висновок №Д4/06/22 від 17 червня 2022 року.
Посилання позивача на неможливість звернення до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду раніше ніж до серпня 2022 року, у зв`язку з масованими обстрілами м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та відключенням світла на території міста не знайшли свого підтвердження.
Так, відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»)».
Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.
Із викладеного вбачається, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».
Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (ст. 82 ЦПК України). Отже, з наявних матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити наявність форс-мажорних обставин у вигляді обстрілів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.
Із урахуванням положень ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту.
Однак, вказаних доказів матеріали справи не містять.
Крім того, посилання позивача на відключення світла в місті, що позбавило його можливості звернутися з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду раніше, також не відповідає дійсності та не може бути визнано судом поважною причино для не можливості вчинення таких дій, оскільки, масові відключення електропостачання в Україні, зокрема і в м. Кривий Ріг, відбувались в період осені 2022 року зими 2023 року, тоді як дорожньо-транспортна пригода яка відбулася за участі позивача мала місце в червні 2022 року, тобто задовго до масових відключень електропостачання.
Окрім того, суд зазначає, що обставини на які посилається у відповіді на відзив позивач не могли позбавити його права на звернення з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду засобами поштового зв`язку.
Відповідно до ст. 34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
На виконання вказаних вимог закону Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» було направлено аварійного комісара для здійснення огляду пошкодженого транспортного засобу, однак відповідно до Протоколу огляду транспортного засобу від 23.08.2022 року складеного аварійним комісаром ОСОБА_5 , в строки встановлені ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на момент огляду було проведено відновлювальний ремонт. В протоколі зазначено, що підписати акт клієнт відмовився, посилаючись на наявність у нього незалежної експертизи.
Відповідно до Рапорту незалежного оцінювача ОСОБА_6 від 15.11.2022 року, йому надійшла заява про проведення оцінки пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 . При огляді 23.08.2022 року аварійним комісаром ОСОБА_5 було встановлено, що на момент огляду було проведено відновлювальний ремонт. Посилаючись на п. 8.5 Методики, калькуляції вартості відновлювального ремонту оцінювач зазначив, що проведення будь-яких розрахунків та проведення оцінки вищевказаного автомобіля є неможливим.
Листом представника за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» Пастернак Д.Ю. вих. №20/2998 від 15 листопада 2022 року, посилаючись на вимоги п. 33.3 ст. 33 та п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомлено ОСОБА_1 , що враховуючи не виконання потерпілим покладеного законодавством обов`язку, що не дає змогу визначити розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна авто «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.06.2022 р., ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не має правових підстав для здійснення страхового відшкодування за вище вказаною подією.
Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) зокрема є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що саме дії ОСОБА_1 стали причиною для відмови відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у виплаті страхового відшкодування. ОСОБА_1 всупереч вимогам спеціального Закону не зберіг у пошкодженому стані транспортний засіб та здійснив його ремонт, чим унеможливив здійснення розслідування обставин страхового випадку та в подальшому виплати страхового відшкодування, у встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення з з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь, як вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022 р. суму 42 210,46 грн..
Страхова компанія у передбачений Законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. (див. постанову Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №301/1075/15-ц).
У зв`язку з чим, долучений позивачем до матеріалів справи висновок експертного транспортного-товарознавчого дослідження №Д4/06/22 від 17 червня 2022 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 15.06.2022 р., становить 42 210,46 грн., судом не приймається до уваги, оскільки в порушення п.33.3 ст. 33 Закону, позивачем проведено вказану експертизу до звернення з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до страхової компанії та в порушення вимог ст.34 Закону страховою компанією не було проведено огляду транспортного засобу.
Крім того, наданийпозивачемвисновок№Д4/06/22 від 17 червня 2022 року не враховує вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна. Зокрема, згідно п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 p., виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
В порушення вказаної норми, виклик представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на огляд судовим експертом Чивчиш О.П. пошкодженого автомобіля - не здійснювався, в той час як огляд ТЗ оцінювачем на замовлення Страховика на той момент ще не був проведений.
За таких обставин, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 як відшкодування послуг транспортного-товарознавчого дослідження суми 3 000,00 грн., задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.
Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено,що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань,ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини,зокрема,характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого,тяжкість завданої травми,наслідки тілесних ушкоджень,істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
З матеріалів справи встановлено порушення прав позивача шляхом завдання майнової шкоди. Завдання майнової шкоди призвело до душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням транспорту, що належить позивачу.
Суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку із пошкодженням транспорту та нанесеними тілесними ушкодженням внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань, переживань та негативних емоцій. Суд також погоджується із тим, що в результаті пошкодження здоров`я та майна позивача, останній зазнав зміни звичного укладу його життя, пов`язаного із лікування після ДТП, тривалою неможливістю використання пошкодженого транспорту, похилим віком позивача, а винуватець ДТП не відшкодовує завдану матеріальну шкоду.
До того ж позивач витрачає зусилля на відновлення своїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.
Разом з тим, визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 10 000 грн., що буде відповідати розумності і справедливості.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене позов слід задовольнити частково.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн., суд зазначає, що пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Проте, позивачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів на обґрунтування понесених витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим, в цій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 23, 599, 636, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст.ст. 2, 3, 4, 12, 76-81, 89, 95, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині в задоволенні прозову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судові витрати по справі у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , місце знаходження: місто Київ, вулиця Лесі Українки, будинок 26;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович