Справа № 297/2937/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передання справи за підсудністю

21 серпня 2023 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області МИХАЙЛИШИН В. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ВЕЛИШАН», ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛШАН» про дострокове розірвання договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ВЕЛИШАН», ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛШАН» про дострокове розірвання договорів оренди землі. Зокрема, позивач просить розірвати договори оренди землі із відповідачами, місцезнаходження яких знаходиться на території Сернянської сільської ради Мукачівського району.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За змістом частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин сьомої, п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за місцем знаходження їх майна.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Статтею 30 ЦПК України, визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Так, за змістом частин першої та восьмої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Так, Законом України №950-ІХ від 03.11.2020 року «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів», який набрав чинності 10.12.2020 року, розділ ХІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» був доповнений пунктом 3-1такого змісту (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2808-IX від 01.12.2022 року): до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Згідно листа Ради суддів України №9рс-466/20-вих. від 22.07.2020 року, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Так, с. Серне Берегівського району Закарпатської області, до прийняття Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, відносилося до Мукачівського району Закарпатської області.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи вищенаведене, а саме те, що предмет спору, а саме земельні ділянки, знаходяться в с. Серне, яке відносилося до Мукачівського району Закарпатської області, до прийняття Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, та на території України не припинено воєнний стан, суд приходить до висновку, що дану цивільну справу слід передати за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ВЕЛИШАН», ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛШАН» про дострокове розірвання договорів оренди землі передати за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН