КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7290/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Марченко Валентиною Анатоліївною , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та просив стягнути з відповідача на його користь на підставі договору позики від 25 січня 2022 року суму заборгованих коштів в розмірі 150 00 доларів та суму судового збору в розмірі 12 901 грн.

В подальшому, у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення позовної заяви та суми сплаченого судового збору у розмірі 12 0405 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про повернення позовної заяви, позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду та відмовлено позивачу в поверненні з державного бюджету судового збору у розмірі 12 405 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - Марченко В.А. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що у зв`язку із наявністю можливості досудового врегулювання спору між сторонами позивачем було прийнято рішення відкликати даний позов та подано заяву про повернення позовної заяви.

Однак, в подальшому між сторонами зникла будь-яка підстава в можливому вирішенні спору без звернення до суду.

Апелянт вказує, що у зв`язку з неможливістю забезпечити в судове засідання 14 лютого 2023 року явку представника, 12 лютого 2023 року адвокатом Марченко В.А. подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, в період з 09 год. 10 хв. до 10 год. 59 хв. в м. Києві була оголошена повітряна тривога, що також унеможливило забезпечити явку в судове засідання іншого представника чи самого позивача.

Представник апелянта зазначає, що твердження суду про те, що подання заяви про повернення позову свідчить, що ОСОБА_1 не підтримує позовних вимог, а тому необхідно залишити його без розгляду, не відповідає дійсності.

Так, наголошує, що стороною позивача не подавалось до суду заяв про залишення позову без розгляду, а заява про повернення позову не може вважатись іншим процесуальним документом. Відтак, суд першої інстанції мав призначити справу до судового розгляду.

Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу частині залишення позову без розгляду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта Павлова адвокат Вовченко С.М. підтримала, доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому зазначила, що підстави, із яких суд першої інстанції залишив позов без розгляду, не передбачені ст. 257 ЦПК України, що само по собі є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду по суті.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бесараб Н.В. заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки позивач у справі зловживає процесуальними права, подаючи до десяти аналогічних позовів. При цьому дані його звернення є безпідставними, оскільки між сторонами не укладалися правочини, в тому числі і договір позики з приводу якого поданий даний позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так із матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 150000 доларів США надійшов до суду 22 листопада 2022 року.

09 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання на 14 лютого 2023 року на 10 год.

27 грудня 2022 року на адрес суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про повернення позовної заяви.

Так, суд першої інстанції, залишаючи поданий ОСОБА_1 позов без розгляду, мотивував своє рішення тим, із поданої позивачем до суду заяви про повернення позову слідує, що він не підтримує заявлених позовних вимог, тому дійшов висновку про залишення вказаного позову без розгляду.

При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення позовної заяви, суд своє рішення обґрунтовував тим що, заява про повернення позовної заяви надійшла від ОСОБА_1 27 грудня 2022 року, а провадження по справі було відкрито ухвалою суду 09 грудня 2022 року, справу призначено до розгляду за правилами позовного провадження в загальному порядку, розпочато підготовче провадження, тому підстави для задоволення вказаної заяви з підстав визначених п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України відсутні.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду не відповідає з огляду на наступне.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо : позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду; між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору; позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду; після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення суду по суті спору. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, суд, залишаючи поданий ОСОБА_1 позов без розгляду виснував, що позивачем раніше у вказаній справі подавалася заява про повернення поданого ним позову, в задоволенні якої було відмовлено з процесуальних підстав, разом із тим суд зробив висновок що позивач втратив інтерес до розгляду справи та залишив вказаний позов без розгляду.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції таким, що ухвалений в супереч положенням цивільного процесуального законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки позивачем не подавалося до суду заяви про залишення позову без розгляду, а крім того представником позивача у справі адвокатом Марченко В.А. 13 лютого 2023 року до суду було подано про відкладення розгляду справи призначеного на 14 лютого 2023 року у зв`язку з не можливості явки (а.с. 52), тобто представник позивач мав намір брати участь у розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали ( ст. 379 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Марченко Валентиною Анатоліївною задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв