ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3331/23
Провадження № 2/210/1189/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 вересня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків у відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків у відповідача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 червня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику з повідомленням сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що з 09.12.2016 року по 20.06.2023 року він працював водієм автотранспортних засобів у гірничотранспортному цеху з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1. Виконував роботу з транспортування гірничої маси на великовантажних автосамоскидах в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок чого підпадав під дії шкідливих факторів: виробничого пилу, шуму, вібрації. Виконуючи важку роботу він згодом почав хворіти і вже тривалий час переносить моральні страждання, переживання, фізичні болі та інші негативні наслідки, які викликані дуже негативним станом його здоров`я. 11.04.2023 року позивачу було встановлено три захворювання, які в подальшому були визнані професійними, такими, як отримані під час виконання трудових обов`язків: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулопатією, вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів, остеоартрозу дрібних суглобів кистей; хронічне осбруктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічне двобічне сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху). При огляді у МСЕК 15.06.2023 року (первинно) позивачу було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено звичайний спосіб життя позивача, останній позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання. Внаслідок отриманого професійного захворювання, позивач змушений тривалий час проходити численні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 360 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Тер-Товмасян Ю.Г. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли б призвести до ушкодження здоров`я позивача, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування, а саме наявність неправомірних дій чи бездіяльності та вини заподіювана, що підлягає обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди. Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10.05.2023 року професійне захворювання виникло за наступних обставин: працюючи водієм автотранспортних засобів у гірничотранспортному цеху ГД ПАТ «АМКР» з 09.12.2016 року ОСОБА_1 виконував роботи з транспортування гірничої маси на великовантажних автосамоскидах. Внаслідок недосконалості технологічного процесу підпадає під вплив шкідливих виробничих факторів, а саме дії загальної вібрації, важкості праці, пилу та шуму. Також раніше працюючи водієм автотранспортних засобів з 11.04.2010 по 23.12.2015 року ГТЦ 1 ПАТ «ПівдГЗК» з тих же причин підпадав під дії шкідливих факторів. До 2010 року Позивач займав посаду водія БелАЗу, а всього, з 15 років стажу роботи в шкідливих умовах праці, лише 6 років працював у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 245 000,00 грн., відповідач вважає суму завищеною, такою, що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці виданої на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній з 18.02.2008 року по 29.10.2010 року був прийнятий водієм автотранспортних засобів БелАЗ - 7555В на підприємстві ТОВ «Промінвестекскавація»; з 04.11.2010 року по 23.12.2015 року прийнятий до гірничотранспортного цеху №1 водієм автотранспортних засобів в кар`єрі технологічної колони автомобілів №51 з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1; з 09.12.2016 року по 20.06.2023 року прийнятий в ГТЦ ОД водієм автотранспортних засобів (БелАЗ 75121, 75145, 120 т. чор. М., зайнятий на транспортуванні гірської мас в технологічному процесі кар`єру) виробництва, автоколона №1 (автомобілі зайняті на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі кар`єру), 20.06.2023 року звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України (а.с.28-31).

Відповідно до п.17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10.05.2023 року, хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи водієм автотранспортних засобів у гірничотранспортному цеху ГД ПАТ «АМКР» з 09.12.2016 року ОСОБА_1 виконував роботи з транспортування гірничої маси на великовантажних автосамоскидах. Внаслідок недосконалості технологічного процесу підпадає під вплив шкідливих виробничих факторів, а саме дії загальної вібрації, важкості праці, пилу та шуму. Також раніше працюючи водієм автотранспортних засобів з 11.04.2010 року по 23.12.2015 року ГТЦ - 1 ПАТ «ПівдГЗК» з тих же причин підпадав під дії шкідливих факторів.

Згідно пункту 18 вказаного Акту вбачається, що причини виникнення професійного захворювання (отруєння): згідно з вимогами Державних санітарних норм та стандартів «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» №248 від 08.04.2014 року показники важкості праці перевищували нормативні: вібрація: фактичне значення еквівалентного корегованого рівня вібрації становило 63дБ при нормативному значенні 62дБ; важкість праці: величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль, за участю м`язів тулуба та ніг становить 142 560кг/с, при нормативному значенні 100 000кг/с; робоча поза: незручна 37% робочої зміни при нормативному значенні до 25%; нахили тулубу (вимушені, більше 30 градусів), кількість за зміну становить 105 разів, при нормативному значені 100 разів. Пил: концентрація кремнію діоксину кристалічного за вмісті в пилу від 10% до 70% (фібро генної дії) 4,8мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3. Шум: еквівалентний рівень шуму складає 82дБА при ГДР 80дБА.

Відповідно до п.14 Акту позивачу встановлено діагноз: «вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулопатією (L5, S1, C6, C7), вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей Т75.2; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня J44; хронічне двобічне сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Н90.3» (а.с.15-17).

У зв`язку із заподіянням шкоди, Позивач, 15.06.2023 року, вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 65% (40% по вібраційний хворобі, 20% по ХОЗЛ, 5 % по тугов.) з 12 червня 2023 року безстроково, що підтверджується Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 12 ААА №129554 від 15.06.2023 року (а.с.11).

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААг №187015 від 15.06.2023 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 12 червня 2023 року безстроково, у зв`язку з професійним захворюванням (а.с.12).

Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, зокрема і підчас роботи підприємствах відповідача. Так, у період з 09.12.2016 року по 20.06.2023 року позивач тривалий час, а саме 06 років та 06 місяців працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня важкості праці, виробничого пилу, щуму.

Так, наявність професійного захворювання у Позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, зокрема в УКР НДІ ПРОММЕД у період з 15.12.2022 року по 25.12.2022 рік, з діагнозом: радикулопатія попереко-крижова та шийна в фазі загострення з помірним статико-динамічними порушеннями, больовим та м`язово-тонічним синдромами. Вегетативна полі неврологія. Двобічний плечолопатковий пері артроз, пері артроз ліктьових та колінних суглобів та в період з 03.04.2023 року по 17.04.2023 рік з діагнозом: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулопатією (L5, S1, C6, C7), вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей Т75.2; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня J44; хронічне двобічне сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Н90.3. Також, в період з 21.02.2023 року по 07.02.2023 року та з 01.05.2023 року по 17.05.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради» та в Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради з діагнозами: ХОЗЛ, ступінь ІІ, група В, загострення, в поєднанні з бронхіальною астмою, персистуюча течія, середнього ступеня тяжкості, 3 ступінь та з діагнозом полірадикулопатія L4-5 спондилоненного ґенезу з 2-х сторін, більш вираженого праворуч, загострення, значний больовий синдром, легкий помірний в`ялий парез правої стопи. СДП І-ІІ ст. (а.с.14-25).

Як встановлено із медичних документів, Позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя.

При цьому суд враховує, що моральні страждання Позивача мають постійний характер, стан здоров`я його не покращується. З року в рік стан здоров`я Позивача тільки погіршується, хвороба є невиліковною, хронічною і лише прогресує у часі. А ліки лише частково та тимчасово полегшують стан здоров`я позивача, проте не виліковують. Розуміння цього негативно впливає на його психологічний стан. І це підтверджується доданими до позову документами. Позивачеві первинно було встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності 3 групу інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, абз.9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

З огляду на положення ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я (ч.2 цієї норми).

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець-зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Частина 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, а саме 06 років 06 місяців з загального стажу в умовах впливу шкідливих факторів 11 років 06 місяців, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 250 000,00грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2500,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 8, ч.3 ст. 22, 43, 46 Конституції України, ст.13 Закону України "Про охорону праці», ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст.268, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.4, 9, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та нещасного випадку, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди завданої внаслідок отримання професійного захворювання, у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , місце знаходження: місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 1, на користь держави судовий збір 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович