РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/1101/23
Провадження № 2/181/244/23
"06" вересня 2023 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді Філь О.Є.
за участю секретаря судового засідання Острянин В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 27 липня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що 10 червня 2006 року уклав з відповідачем шлюб, який було зареєстровано виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки.
Спільне проживання і збереження родини вважає неможливим.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 червня 2006 року, який було зареєстровано виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8 (а.с.8).
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки.
Сім`я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, подальше перебування у шлюбі призведе до порушення прав позивача та принципу добровільності шлюбу.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Виходячи з вищевикладеного, cуд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.
Положенням ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надала суду клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище « ОСОБА_4 ».
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 112 СК України, ст.ст. 13, 19, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 10 червня 2006 року виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8.
Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « ОСОБА_4 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту рішення 06 вересня 2023 року.

Суддя: О. Є. Філь