Єдиний унікальний номер 725/2345/23
Номер провадження 2-др/725/14/23
16.08.2023 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.
за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву представника позивача - адвоката Бейлика А.Б. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.08.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість в сумі 6600 євро (шість тис. шістсот євро), 3% річних в розмірі 118,80 євро, а також судовий збір в сумі 2649,24 грн.
В тексті позовної заяви позивачем було зазначено про неможливість подання доказів професійної правничої допомоги, та що такі докази будуть подані згідно ст. 141 ЦПК України не пізніше 5 днів з дня ухвалення судового рішення.
В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача просив вирішити клопотання без його участі та у відсутності позивача.
Враховуючи наявні у справі докази, вимоги ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання без участі учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.
За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до поданого позивачем позову, останній зазначав, що остаточний розрахунок суми судовий и витрат на правову допомогу буде поданий в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, суд також приймає до уваги правовий висновок Верхового суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 відповідно до якого у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки мас бути сплачено.
З урахуванням того, що позов задоволено в повному обсязі, понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці А. В. Федіна