Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №3873, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18873,74 грн.

В червні 2023 року ОСОБА_1 стало відомо із автоматизованої системи виконавчого провадження, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №63112030 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18873,74 грн. З інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 стало відомо, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №3873, вчиненого 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 18.06.2023 року ОСОБА_1 на електронну адресу та засобом поштового зв`язку направлено заявуприватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. стосовно надання йому постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Крім цього, ним направлено приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. заяву із вимогою направити на його адресу копію виконавчого напису №3873 та копії всіх матеріалів, які були підставою для вчинення даного виконавчого напису. Однак ні приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., ні приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. не надали ОСОБА_1 вказані документи, на телефонні дзвінки не відповідають. Позивач зазначає, що жодної заборгованості перед АТ «Банк Форвард» він не має.

Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Крім того, позивач стверджує, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, без необхідної перевірки та встановлення наявності та безспірності боргу. Крім того, нотаріус не повідомив ОСОБА_1 про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що згідно п. 10 узагальнення ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, зазначений виконавчий напис позивач вважає таким, що вчинений з порушенням законодавства та є незаконним, а тому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3873, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю.про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18873,74 грн.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 11.07.2023 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву.

02.08.2023 року на адресу суду від відповідача АТ «Банк Форвард» надійшло письмове пояснення, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис за заявою АТ «Банк Форвард». При вчиненні виконавчого напису нотаріусом перевірено подачу відповідачем на обґрунтування вимог повного пакету документів. Також, відповідачем зазначено, що між ПАТ «Банк Форвард» та позивачем було укладено договір шляхом підписання оферти та паспорту споживчого кредиту, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому частиною 1 статті 634 ЦК України шляхом приєдання, договір укладено в простій письмовій формі, оскільки обов`язкове його нотаріальне посвідчення не вимагається чинним законодавством України. Розрахунок заборгованості у відповідності до умов кредитного договору, підтверджений випискою з рахунку позивача, відкритого в АТ «Банк Форвард» із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стячувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, яку було надано приватному нотаріусу. Відповідач вважає, що позивач не надав суду жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, неправильності розміру заборгованості, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Від третіх осіб приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. письмових пояснень щодо суті справи не надходило.

Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3873, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18873,74 грн.

Відповідно до указаного виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором №200132007 від 14.03.2018 року, укладеним ним з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

На підставі даного виконавчого напису нотаріуса року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №63112030 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у загальному розмірі 18873,74 грн.

Згідно заяв від 18.06.2023 року, ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. з метою отримати копію виконавчого напису та постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У Постанові ВСУ від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідно до виконавчого напису №3873 від 05.09.2020 року, його було видано на підставі кредитного договору №200132007 від 14.03.2018 року. Зазначений договір не є нотаріально посвідченим та його укладено шляхом подання позивачем заяви №200132007 до банку у вигляді оферти, яку було прийнято банком. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, відповідач повинен повідомити позивача про наявність заборгованості та інформацію про намір вчинити виконавчий напис у разі невиконання боржником даної вимоги. Боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Зазначена правову позиція міститься в постановах ВС від 30.09.2019 року справа №357/12818/17, від 27.08.2020 справа №554/6777/17, від 15.01.2020 справа №305/2082/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та нотаріус порушили порядок вчинення виконавчого напису №3873, адже позивачем не було отримано повідомлення про наявність заборгованості та пропозиції щодо її сплати. Наведені обставини також вказують на те, що існування заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною, оскільки кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Інших доказів, що були надані відповідачем нотаріусу, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача, відповідачем не надано.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не встановив факту безспірності заборгованості за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що ухвалою суду від 11.07.2023 року позивачу відстрочено сплату в розмірі 1073,60 грн до ухвалення судового рішення по справі №707/2179/23, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України, ст.ст 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3873 від 05.09.2020 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 18873 гривні 74 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард»(юридична адреса м.Київ, вул.Саксаганського, 105,) на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський