Провадження №2/522/5336/23
У Х В А Л А

30 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 184 310 000 грн, 3% річних у розмірі 2 438 951,51 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 11 804 грн (т.1 а.с.169-173).

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої постановою Одеського апеляційного суду від 26.09.2022 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 залишено без змін (т.1 а.с.240-242).

Представник відповідача подав касаційну скаргу, в результаті розгляду якої Постановою Верховного суду від 07 червня 2023 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 та постанову Одеського апеляційного суду від 26.09.2022 було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа 21.06.2023 повернулася до Приморського районного суду м. Одеси та була передана судді Абухіну Р.Д. для розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою від 27.06.2023 відмовлено у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі службової записки від 28.06.2023 по справі проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями та 29.06.2023 справа передана судді Бондарю В.Я.

Ухвалою від 29.06.2023 справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я., розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.08.2023.

До суду 31.07.2023 надійшла заява представника ОСОБА_1 Якових Є.В. (діє на підставі ордеру серії ОД №631017 від 08.10.2021, на зворотній стороні якого вказано, що обмеження повноважень договором про надання правової допомоги не передбачені) про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

У підготовчому засіданні 10.08.2023 представник відповідача ОСОБА_4 просив надати час для підготовки заперечень на заяву про залишення позову без розгляду. Суд з метою надання часу представнику відповідача відклав розгляд справи на 30.08.2023.

У підготовчому засіданні 30.08.2023 представник відповідача ОСОБА_4 зазначив, що подання заяви про залишення без розгляду є правом сторони, сторона відповідача вважає заяву безпідставною, втім не заперечує щодо її задоволення. Вказував, що буде звертатися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення для компенсації судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_5 у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У заяві про залишення позову без розгляду просив розглянути заяву за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про залишення позову без розгляду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Позивач скористався своїм правом та діючи через представника подав заяву про залишення позову без розгляду, відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Пунктом 1 частини другої статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. п.5 ч.1 ст.257, 258-260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.Я.Бондар