печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7352/23-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/7352/23-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії, -

представник позивача - адвокат Ковальчук О. М.

представник відповідача - адвокат Литвин А. В.

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати дії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») щодо нарахування позивачу та списання з його рахунку № НОМЕР_1 нарахованих процентів та комісії за користування кредитною лінією протиправними; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати грошові кошти, списані із рахунку позивача № НОМЕР_1 як нараховані відсотки за користування кредитною лінією, в рахунок погашення основної частини кредиту.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання №12848811/041219 від 03 червня 2020 року до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт».

У цій же заяві про приєднання міститься заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту).

Відповідно до п. 5.1 вказаної заяви підписанням цієї заяви клієнт укладає з банком Кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування в цій заяві та в договорі.

У вказаній заяві (договорі) визначено істотні умови кредитування, а саме: картковий рахунок, на який встановлюється кредит, його максимальний розмір, строк користування кредитом, процентна ставка за кредитом, періодичність сплати процентів, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання, порядок погашення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання кредиту.

Відповідно до вказаної заяви процентна ставка за кредитом складається із: процентної ставки за користування кредитними коштами (крім грейс-періоду), розмір якої фіксований та становить 0,00 процентів річних; процентної ставки за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, який становить 0,001 процентів річних; процентної ставки за перевищення витратного ліміту - 60 процентів річних; процентної ставки за користування кредитом у разі розірвання зарплатного договору.

Вказує, що як йому стало відомо з виписки по його картковому рахунку № НОМЕР_1 протягом березня-квітня 2021 року з його рахунку проводились списання нарахованих процентів за користування кредитною лінією, а протягом травня-грудня 2021 року - списання комісії за користування кредитною лінією.

07.09.2021 року, 18.10.2021 року, 15.12.2021 року ОСОБА_1 було направлено заяви на Керуючого АТ «Державний ощадний банк України» Цибулі О.А. про повернення списаних відсотків та комісій чи інших винагород за користування кредитною лінією на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

03.11.2022 року ОСОБА_3 було направлено відповідну заяву до Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з вимогою повідомити підстави списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією, а також щодо повернення списаних коштів на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Однак, жодної письмової відповіді на заяви позивача ним не отримано, списані з його рахунку відсотки та комісії за користування кредитною лінією йому не повернуто.

Вважає такі дії працівників АТ «Державний ощадний банк України» щодо нарахування та списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією протиправними, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятнадцятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву (а.с. 25).

Копію ухвали направлено на адресу сторін, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу направлено на відомі адреси електронної пошти сторін (а.с. 26).

Відповідно до довідки представник позивача отримав копію ухвали - 27.02.2023 року (а.с. 28).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, направленого на адресу відповідача, останній отримав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками - 19.04.2023 року (а.с. 63).

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

За ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи.

04.04.2023 року від представника відповідача - адвоката Литвин А. В. надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34-37).

04.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позову, з підстав зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що вказаний позов є необґрунтованим, безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було надано відповідачу документів, що підтверджується його право на пільги на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Також позивачем не було надано до Банку, а також не додано до позову копії військового квитка з відміткою про призов на військову службу під час мобілізації або ж відомостей про себе з Єдиного реєстру учасників антитерористичної операції та осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. Таким чином, за відсутності документів, що підтверджують статус військовослужбовця у позивача та його призов на військову службу під час мобілізації або участь у здійсненні відповідних заходів із забезпечення відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, вказані вище пільги не розповсюджуються, а його позовні вимоги про визнання протиправними дій Банку щодо нарахування процентів і комісії за користування кредитною лінією є безпідставними. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту, то такий платіж є обов`язковим та підлягає щомісячній оплаті позивачем, оскільки пільг щодо комісії Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» не передбачає (а.с. 40-59).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Литвин А. В. про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 61).

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання №12848811/041219 від 03 червня 2020 року до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» (а.с. 7).

У цій же заяві про приєднання міститься заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту).

Відповідно до п. 5.1 вказаної заяви підписанням цієї заяви клієнт укладає з банком Кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування в цій заяві та в договорі.

У вказаній заяві (договорі) визначено істотні умови кредитування, а саме: картковий рахунок, на який встановлюється кредит, його максимальний розмір, строк користування кредитом, процентна ставка за кредитом, періодичність сплати процентів, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання, порядок погашення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання кредиту.

Відповідно до вказаної заяви процентна ставка за кредитом складається із: процентної ставки за користування кредитними коштами (крім грейс-періоду), розмір якої фіксований та становить 0,00 процентів річних; процентної ставки за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, який становить 0,001 процентів річних; процентної ставки за перевищення витратного ліміту - 60 процентів річних; процентної ставки за користування кредитом у разі розірвання зарплатного договору.

Згідно із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 протягом березня-квітня 2021 року з рахунку проводились списання нарахованих процентів за користування кредитною лінією, а протягом травня-грудня 2021 року - списання комісії за користування кредитною лінією, а саме:

- 01.03.2021 року списання нарахованих % за користування кредитною лінією - 2 766, 91 грн;

- 01.04.2021 року списання нарахованих % за користування кредитною лінією - 3 365, 56 грн;

- 05.05.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 624, 47 грн;

- 01.06.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією 3 261, 90 грн;

- 01.06.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 08 грн;

- 01.07.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 544, 43 грн;

- 01.07.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;

- 02.08.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 405, 42 грн;

- 02.08.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;

- 01.09.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 3 301, 96 грн;

- 01.09.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 10 грн;

- 01.10.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 515, 16 грн;

- 01.10.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;

- 01.11.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 964, 86 грн;

- 01.11.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 08 грн;

- 01.12.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 3 489, 56 грн;

- 01.12.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 09 грн (а.с. 16-18).

07.09.2021 року, 18.10.2021 року, 15.12.2021 року ОСОБА_1 було направлено заяви на Керуючого АТ «Державний ощадний банк України» Цибулі О.А. про повернення списаних відсотків та комісій чи інших винагород за користування кредитною лінією на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (а.с. 10-12).

03.11.2022 року ОСОБА_3 було направлено відповідну заяву до головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з вимогою повідомити підстави списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією, а також щодо повернення списаних коштів на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (а.с. 13).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни» гарантії їх соціального захисту до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 1126-VII.

З матеріалів справи вбачається, що із 02.08.2019 року по теперішній час майор ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Служби безпеки України (довідка заступника начальника підрозділу кадрового забезпечення Слезіна О. від 05.10.2022 року №11/1/5-581) (а.с. 11).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі №199/3051/14 міститься правовий висновок, що положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стосуються виключно мобілізованих позичальників.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17.

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилається на наявність у нього пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Разом з тим, як вбачається із долучених документів, позивачем не було надано до Банку, а також не додано до позову копії військового квитка з відміткою про призов на військову службу під час мобілізації або ж відомостей про себе з Єдиного реєстру учасників антитерористичної операції та осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Із долучених листів від 07.09.2021 року, 10.18.2021 року, 15.12.2021 року вбачається, що позивач звертався до представника відповідача саме із вимогою про повернення списаних відсотків та комісії.

Суд наголошує, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

При цьому, будь-яких доказів, що позивачем були надані зазначені вище документи банку для звільнення його від штрафів, пені та відсотків за користування кредитом, суду не надано.

Таким чином, за відсутності у банку документів, що підтверджують статус військовослужбовця у позивача та його призов на військову службу під час мобілізації або участь у здійсненні відповідних заходів із забезпечення відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у відповідача відсутні підстави для звільнення позивача від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом, а отже позовні вимоги про визнання протиправними дій Банку щодо нарахування процентів і комісії за користування кредитною лінією є безпідставними.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 не надано суду документів, що підтверджують виконання ним обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період, а подана довідка від 05.10.2022 року лише засвідчує проходження ним військової служби в Військовій частині НОМЕР_2 Служби безпеки України.

Таким чином, доводи позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення зазначеного закону стосуються виключно мобілізованих позичальників.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільг щодо комісії за обслуговування кредиту не передбачають.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 15, 16, 203, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 627, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни», ст. 1 Закону України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», адреса: вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001, .

Суддя Г. О. Матійчук