Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач в позові посилається на те, що в 1991 році нею було побудоване домоволодіння - житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . Присадибна земельна ділянка загальною площею 0,2700 га, що включає земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:002:0398, та земельну ділянку площею 0,0200 га, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0399, приватизована 24.05.2023 року.

У травні 2023 року позивач звернулася до реєстраційної служби Магдалинівської селищної ради для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав.

Посадовою особою реєстраційної служби було роз`яснено про неможливість реєстрації права власності, у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на домоволодіння. Після закінчення будівництва домоволодіння свідоцтво на право власності сільською радою не видавалося, реєстрація в органах технічної інвентаризації не здійснювалася.

Відповідно до наданої довідки Магдалинівської селищною радою, згідно запису погосподарської книги дане домоволодіння належить позивачеві.

Вказані обставини перешкоджають позивачеві здійснити державну реєстрацію права власності на належне домоволодіння та отримати витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності. Вирішення даного питання в позасудовому порядку неможливе.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

З довідки виконкому Магдалинівської селищної ради № 266/3 від 02.05.2023 року вбачається, що власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а. с. 38).

Власником земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:002:0398, та земельну ділянку площею 0,0200 га, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0399 є ОСОБА_1 (а. с. 6-15).

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Виходячи з матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, який належить позивачеві побудовано до 5 серпня 1992 року, речове право на земельну ділянку під домоволодінням зареєстровано в Державному реєстрі прав, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо неможливості реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за умови подання позивачем державному реєстратору документів, які визначені ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивачем не наведено обставин і доказів, які б свідчили про порушення її матеріального права відповідачем у справі, у зв`язку із чим право вимоги щодо визнання права власності заявлено необґрунтовано. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 серпня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук