КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/4267/21 Головуючий у 1 інстанції: Калініченко О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , 1940 р.н., після смерті якої відкрилася спадщина на майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 . За життя померла ОСОБА_4 склала заповіт від 20.02.2012 року, яким заповіла йому все своє майно. На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у вказаній квартирі, інших зареєстрованих осіб на момент її смерті не було. Він на момент смерті з ОСОБА_4 за однією адресою не проживав, не є її родичем. Близько 10 років назад він орендував у ОСОБА_4 квартиру, з того часу вони почали підтримувати дружні стосунки, вітали одне одного зі святами, адже вона проживала одна, чоловіка та дітей не мала. ОСОБА_4 ніколи не повідомляла йому про складання заповіту, про смерть ОСОБА_4 та її заповіт він дізнався вже після закінчення встановленого строку для прийняття спадщини від ОСОБА_3 , який вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом і протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. 28.12.2020 року він звернувся до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Через відсутність оригіналу заповіту нотаріус підготував відповідний запит на отримання дублікату, який отриманий ним 12.01.2021 року. Постановою Першої Київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 812/02-14 від 04.02.2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру після смерті померлої ОСОБА_4 у зв`язку пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що причина, за якої він пропустив строк для прийняття спадщини є поважною, оскільки він не знав про існування заповіту. ОСОБА_2 просив визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивач ОСОБА_2 не надав беззаперечних доказів необізнаності про існування заповіту ОСОБА_4 , наявності об`єктивних і непереборних обставин, які перешкоджали йому вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Суд не врахував, що позивач проживав неподалік від ОСОБА_4 в м.Києві, а тому за наявності приятельських стосунків із спадкодавцем мав знати про стан своїх справ. У заповіті ОСОБА_4 була зазначена дата народження ОСОБА_2 та його місце народження, що вказує на його обізнаність про наявність заповіту. Незнання спадкоємця про існування заповіту може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише в разі, якщо спадкоємцю було відомо про смерть спадкодавця, адже якщо особа не знала про смерть спадкодавця, то навіть її обізнаність про наявність заповіту не вплинула б на реалізацію нею спадкових прав. Необізнаність про смерть спадкодавця сама по собі також не може вважатися обставиною, що пов`язана із об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкодавця, які перешкоджали йому вчинити дії, направлені на прийняття спадщини. Суд першої інстанції не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що ОСОБА_2 було відомо про наявність заповіту раніше. Також апелянт посилається на порушення судом правил підсудності, оскільки до спадкової маси після ОСОБА_4 також увійшла квартира АДРЕСА_2 , яка за вартістю перевищує квартиру АДРЕСА_1 . Відтак, позов не підлягав розгляду Солом`янським районним судом м. Києва

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представник Київської міської ради не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось нерухоме майно, зокрема, квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 8).

25.06.2020 року до Першої Київської державної нотаріальної контори подана заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після ОСОБА_4 . Заявник зазначав, що проживав з померлою однією сім`єю не менше п`яти років до дня її смерті. Першою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 було заведено спадкову справу № 640/2020 (т. 1 а.с. 105-135).

Також встановлено, що ОСОБА_4 за життя склала заповіт, посвідчений 20.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 106, якими заповіла все своє майно ОСОБА_2 . Дублікат заповіту ОСОБА_4 виданий 12.01.2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 25 (т. 1 а.с. 119).

04.02.2021 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 127).

Постановою державного нотаріуса Кароєвою-Яремчук Т.М. від 04.02.2021 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини (т. 1 а.с. 128).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не був обізнаним про наявність заповіту на його ім`я.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами 2, 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, як на підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_2 посилався на те, що він не був обізнаним про смерть ОСОБА_4 та про наявність заповіту на його ім`я. Про вказані обставини дізнався вже після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини в телефонній розмові від ОСОБА_3 .

Разом з тим, сама по собі необізнаність позивача ОСОБА_2 про смерть ОСОБА_4 не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Також в даному випадку не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини необізнаність позивача про наявність заповіту, адже вказані обставини не вплинули на реалізацію ним спадкових прав, оскільки він не був обізнаний про смерть спадкодавця.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 не було надано доказів на підтвердження наявності для нього об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на прийняття спадщини після ОСОБА_4 у встановлені законом строки.

Враховуючи викладене, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1362,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «06» вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.