КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/3402/22 Головуючий у суді І інстанції: Висоцька Г.В.
провадження №22-ц/824/9590/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Богомазова Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, за участю Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області як органу опіки та піклування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод у побаченні із спільними дітьми, та встановити порядок та режим побачення з дітьми.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що не перебуваючи ні в зареєстрованому, ні в цивільному шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 , народила синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тривалий час позивачка перебувала у статусі одинокої матері, відповідач визнав своє батьківство лише 19.06.2012 року. Діти проживають разом із батьком. Останнім часом відповідач забороняє позивачці бачитись із дітьми, вороже налаштовує дітей проти матері, чим позбавляє позивачку можливості піклуватися про дітей та брати участі у їх вихованні. У зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у побаченні із синами - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено спосіб участі матері ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме шляхом побачень в першу та четверту неділю кожного місяця з 11.00 год. до 18.00 год.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Богомазов Павло Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних виомг відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції жодним чином не проаналізував інформацію та додані документи, а саме за поясненнями відповідача, весь час від народження і до тепер відповідач з його родиною займається вихованням та забезпеченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема діти навчаються у платному ліцеї НВК "Міжнародний ліцей МАУП", діти займаються у позашкільний час тенісом, баскетболом, айкідо; діти відвідують із батьком та його родиною інші країни; батько займається підтримкою належного стану здоров`я дітей, що проявляється як в систематичному медичному огляді, так і у сумлінному дотриманні рекоменлацій лікарів. Зокрема, протягом півроку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 систематично відвідували реабілітолога для проходження масажу спини за реконмедаціями лікарів. Тому вказане щоденне навантаження з понеділка до суботи і зумовлює значну зайнятість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок психолога, і як наслідок в оскаржуваному рішення змусив дітей бачитись з матір`ю, що на думку представника скаржника є неналежним способом захисту в даній справі та не відповідає інтересам в першу чергу дітей.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначив, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач після конфлікту між ними в червні 2022 року продовжує розповсюджувати інформацію, яка її дискредитує. Так, таку інформацію він довів до одного із вчителів навчального закладу. В жовтні 2022 року відповідач звернувся до директора школи із письмовою заявою про виключення позивачки із групи в соціальних мережах «Вайбер», де висвітлюється життя класу, мотивувавши це «відсутністю відношення матері дітей до виховання та навчання».

Зазначав, що такі висновки суду не відповідаються дійсним обставинам справи, обгрунтовуючи свої доводи в цій частині наступним.

Дійсно, відповідач подав на ім`я директора навчального закладу клопотання про виключення позивачки із шкільного чату, але враховуючи наступні обставини.

ОСОБА_2 надала до навчального закладу ліцей МАУП, де навчається їх син ОСОБА_6 , медичну довідку про його огляд.

Згідно з довідкою, 14,09.2022, ОСОБА_3 ніби, було оглянуто в Обухівській багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування та видано довідку про результати обов`язкового профілактичного медичного огляду за формою № 086-1/о. В довідці міститься висновок «здоровий».

Однак, насправді ОСОБА_1 не був оглянутий в даній лікарні та взагалі не відвідував її, що він та його батько, як особа, з якою проживає син, можуть підтвердити

Про недостовірність довідки також свідчить висновок «здоровий», який є неправдивим, оскільки ОСОБА_1 має проблеми з серцем - аневризм, що мало б бути виявлено якби огляд дитини був здійснений.

Тому з метою запобігання подальшого надання неправдивих відомостей, які можуть нашкодити здоров`ю синів, відповідач і звернувся до навчального закладу. Зокрема і з проханням розібратися з якою метою матір надає недостовірні відомості до ліцею щодо здоров`я дітей.

Крім того, за фактом підроблення медичної документації порушено кримінальне провадження № 0000122, проте суд першої інстанції не вмотивовано відхилив долучення витягу з ЄРДР до матеріалів справи.

Звернув увагу суду на те, що вказана ситуація також зумовила свій вплив на відносини дітей із позивачем, адже, позивач не задалась питанням, як на основі підроблених документів дітям перебувати у навчальному закладі і як діти ставляться до її дій.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані зокрема також тим, що з матеріалів справи не вбачається, якими доказами підтверджується перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дітьми, тому на думку представника апелянта оскаржуване рішення суперечить загальним засадам цивільного процесуального законодавства, зокрема в частині наявності доказів при винесенні рішення.

08 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивачки ОСОБА_2 , в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач ОСОБА_1 , з яким проживають діти, чинить перешкоди позивачу, який проживає окремо, у спілкуванні з дітьми та їх вихованні.

Визначаючи способи участі позивача у вихованні дітей, суд першої інстанції взяв до увагу висновок виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, як органом опіки та піклування щодо визначення участі матері у вихованні дітей, яким визначено спосіб участі матері ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перший та четвертий тиждень кожного місяці в неділю з 11.00 год. до 18.00 год. за умови, якщо діти здорові. Рекомендовано ОСОБА_2 спільно з дітьми отримати консультації у психолога щодо поступового налагодження стосунків, не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язків, приділяти дітям увагу і турботу. Рекомендовано батьку ОСОБА_8 поважати батьківські права ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні матері з синами.

Суд першої інстанції також обгрунтовував свої висновки тим, що між сторонами з червня 2022 року наявні неприязні стосунки, і негативний вплив цієї обставини на сприйняття дітьми особи матері. Враховуючи факт проживання дітей із батьком, перебування їх під його постійним контролем та піклуванням, спілкування виключно із батьком з грудня 2022 року, суд вважав недоцільним при вирішенні цього спору враховувати виключно небажання дітей про зустрічі із позивачкою. Суд першої інстанції вважав, що небажання дітей спілкуватися із матір`ю обумовлене ситуацією, яка склалася між сторонами, і не може бути підставою для обмеження ОСОБА_2 у реалізації її материнських прав на участь у вихованні дітей.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відпвідно до ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

Батьками дітей записані: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_1 .

Діти зареєстровані за адресою місця реєстрації позивачки: АДРЕСА_1 , проте постійно проживають разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце поживання особи №85499657 від 21.10.2022 р. та 85499670 від 21.10.2022 р., актом про встановлення місця проживання від 22.06.2022 року, довідкою Вих.№30-01 від 22.06.2022 року.

Судом встановлено, що в червні 2022 року між позивачем та відповідачем, за ініціативою останнього, закінчилися близькі стосунки, які тривали протягом останніх 15 років. В ході з`ясування стосунків відповідач звинуватив позивачку в наданні платних послуг інтимного характеру в момент їхнього знайомства на початку відносин. Випадковими свідками цієї розмови стали діти сторін, які сприйняли цю інформацію, як правдиву, і поступово почали віддалятися від позивачки через злість на неї та сором. В грудні 2022 року відносини між дітьми та матір`ю зійшли нанівець, діти почали категорично відмовлятися від спілкування, не відповідають на телефонні дзвінки та смс-повідомлення.

Відповідач під час надання пояснень в суді першої інстанції не заперечував факти, викладені позивачкою, за виключенням того, що надана їм інформація про інтимну сторону життя позивачки носить виключно достовірний характер, стверджував, що не мав умислу доносити до дітей дискредитуючі подробиці про їхню матір, ситуація мала випадковий характер. Проте, в даний час вважає, що це усвідомлений вибір дітей не спілкуватися із матір`ю через рід її занять в молодості, який, на його думку, має справедливе підґрунтя. Відповідач стверджував, що жодним чином не створює перешкод в спілкуванні синів із матір`ю, і відповідно не вважає своїм моральним правом змушувати їх до такого спілкування.

В матеріалах справи міститься висновок виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області як органом опіки та піклування щодо визначення участі матері у вихованні дітей, яким визначено спосіб участі матері ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перший та четвертий тиждень кожного місяці в неділю з 11.00 год. до 18.00 год. за умови, якщо діти здорові. Рекомендовано ОСОБА_2 спільно з дітьми отримати консультації у психолога щодо поступового налагодження стосунків, не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язків, приділяти дітям увагу і турботу. Рекомендовано батьку ОСОБА_8 поважати батьківські права ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні матері з синами (а.с. 114-118).

Також встановлено, звертаючись з відзивом на позовну заяву, відповідач додав до нього висновок психологічного обстеження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Відповідно до висновків практичного психолога Перекопайко О.А. , встановлено, що інформація, яку ОСОБА_6 випадково дізнався у червні 2022 про минуле своєї мами, виявилось травматичною для хлопця, що спричинило відмову спілкуватись з мамою та будь-як з нею контактувати. У хлопця в розпалі підлітковий вік, тому в пріоритеті він ставить спілкуватись та проводити свій вільний час з однолітками, а не з батьками. У ОСОБА_6 велика навчальне навантаження у школі (навчається у 9 класі) та позашкільні гуртки після навчання: пн, ср, пт - баскетбол; вт, чт, сб - теніс. Єдиний вихідний - неділя, коли хоче відпочити та погуляти з друзями. І тому спілкування з мамою, на яке потрібно виділяти час, може спричиняти агресію у бік мами. ОСОБА_6 проговорює про злість на маму ОСОБА_10 за її минуле і образа за те що вона обманула і принесла несправжню медичну довідку у школу (а.с. 44-46).

Також в матеріалах справи міститься висновок психологічного обстеження ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Відповідно до висновків практичного психолога Перекопайко О.А. , встановлено, що погані вчинки мами ОСОБА_11 , про які хлопчик випадково дізнався у червні місяці, вплинули на його ставлення до мами у бік негативу. Вітя своєю родиною вважає тата, дружинку батька, братів ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Хлопчик відчуває вже багато місяців на маму Іру злість, образу та сором, що є основною причиною категоричного небажання бачити маму. У Віті складний психоемоційний стан через який він або мовчить і злиться, або плаче (проявився під час діагностики, коли торкались теми мами). (а.с. 48-50).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки ОСОБА_2 із дітьми буде перешкоджати нормальному їхньому розвитку, навпаки буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновки психолога надані відповідачем, суд апеляційної інстанції відхиляє та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки психологічного обстеження дітей відображають заперечне ставлення дітей до матері виключно через отримання доступу до інформації, яка дискредитує матір, і не пов`язані із її систематичним негативним ставленням до них, яке зробило в результаті спілкування неприйнятним для них. При цьому обидві дитини відповідно до висновків мають позитивні асоціації із матір`ю до червня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка надала до навчального закладу ліцей МАУП, де навчається їх син ОСОБА_6 недійсну, на думку апелянта, медичну довідку, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскліки дані доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що особисті конфліктні відносини між батьками не повинні порушувати інтереси дитей та зневажати їх право на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях у аналогічних спорах.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів створення перешкод відповідачем у спілкуванні і вихованні дітей, колегія суддів відхиляє, оскільки спростовуються поясненнями позивачки, при цьому суд зазначає, що позивачка має рівні права щодо участі у вихованні дітей і оскаржуване рішення жодним чином не порушує прав відповідача. Також суд апеляційної інстанції вважає, що сам по собі факт звернення до суду з позовом, щодо усуненн перешкод у спілкуванні з дітьми свідчить про наявні перешкоди зі сторони відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із висновками рішення суду першої інстанції та переоцінки доказів, у той час, як суд першої інстанції при ухваленні рішення врахував всі доводи учасників справи і виходив, у першу чергу, з інтересів дітей та забезпечення реалізації позивачем своїх прав з урахуванням прав відповідача.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст.ст. 141, 153, 157 Сімейного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Богомазова Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «30» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник