печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2023 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності нерухомості на праві власності,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі 25 серпня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 вказала, що у 2014 році, після окупації мого рідкого міста Донецьк, я була вимушена переміститись для проживання до м. Києва.

Після мого переміщення до м. Києва вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 3006-3025 від 12 грудня 2014 року про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу. Після переміщення до м. Києва, в м. Донецьк залишилась належна їй квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яку вона приватизувала, про що видано свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) № 282 від 02 березня 1995 року, виданого представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку.

Проте, оскільки оригінал свідоцтва про приватизацію було втрачено, заявник не може реалізувати своє право власності щодо розпорядження квартирою.

Таким чином, в умовах тимчасової окупації частини території України для заявника виникли негативні обставини, які унеможливлюють отримання нею дублікату правовстановлюючого документу на квартиру. Вона посилається на те, що у зв`язку з цим гарантоване Конституцією України її право власності на квартиру порушене та потребує захисту, оскільки діє лише у частині володіння та користування майном та не діє у частині розпорядження цим правом.

Згідно із частиною першою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає у порядку окремого провадження.

За умовами частини третьої ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про застосування частини четвертої ст. 315 ЦПК України і відмову у відкритті провадження у справі, так як із обставин, викладених у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право - майнове право на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , що може бути розглянуто судом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 293, 294, 315, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності нерухомості на праві власності.

Зобов`язати Управління казначейської служби у Печерському районі повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 540, 00 грн (квитанція про сплату № від 16 серпня 2023 року), що було перераховано: одержувач УК у Печерському районі м. Києва, код отримувача 37993783, МФО 899998, рахунок IBAN UA0026007, призначення платежу: суд. збір за заявою до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова