КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 382/1140/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Кисіль О.А. в м. Яготин 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа Виробничий підрозділ «Дарницька дистанція колії» Регіональна філія «Південно-Західної залізниці» Акціонерне товариство «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В березні 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника Вака В.І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 березня 2023 року було ухвалено рішення за його позовом, однак під час ознайомлення з повним текстом рішення він дізнався, що судом не було вирішено питання в частині розподілу судових витрат за надану правничу допомогу, докази понесення яких було надано 07 березня 2023 року. Оскільки він просив покласти судові витрати на відповідача, просив винести додаткове рішення за даною вимогою.

Додатковим рішенням Яготинського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року заяву задоволено, стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн.

Відповідач АТ «Українська залізниця», не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просив скасувати додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення відмовити повністю, покласти на позивача судові витрати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що в позові ОСОБА_1 зазначено про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу 7000 грн., що складається з підготовки позову 1500 грн., аналізу судової практики 1000 грн., участі у судових засіданнях 4500 грн.

В заяві про розподіл судових витрат від 24 березня 2023 року з урахуванням клопотання від 07 березня 2023 року позивачем вже була заявлена сума 15000 грн. та інший характер правової допомоги (послуги), що істотно перевищує попередньо заявлену суму 7000 грн.

З боку позивача, всупереч ч. 4 ст. 141 ЦПК України, відсутні доводи, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання орієнтовного розрахунку. В договорі про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 року відсутня вартість правничої допомоги.

Вважав, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про стягнення витрат з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн., порушивши ч. 2, 4, 5 ст. 137, п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України (відсутність документального підтвердження понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу та неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу).

Згідно п. 5 договору про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 року оплата за даним договором здійснюється з дати підписання сторонами акту про надання правових послуг, яким підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги. У постанові від 22 грудня 2018 року в справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказані в договорі. Суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність доказів погодження між позивачем та адвокатом тарифів, за якими буде здійснюватись оплата наданої правничої допомоги в справі № 382/1140/21. До свого клопотання від 07 березня 2023 року представник позивача долучає копію розрахунку від 07 березня 2023 року, в якому наводиться вартість послуг на суму 15000 грн., проте доказів, що саме така вартість правничої допомоги, яка надається в справі, була погоджена позивачем, умови договору про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 року не містять.

Наводив правові висновки Верховного Суду в постанові від 06 березня 2019 року в справі № 922/1163/18 про те, що у разі відсутності в тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Звертав увагу, що розрахунок від 07 березня 2023 року не містить підпису ОСОБА_1 , що залишилось поза увагою суду першої інстанції. Таким чином, розрахунок не може бути доказом погодження вартості правничої допомоги станом на дату її надання.

Наводив правові висновки Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16, від 30 вересня 2020 року в справі № 379/1418/18 про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі, в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 910/8682/18 про те, що умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Однак позивачем не було подано доказів, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу дійсно було ним понесено.

Посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2018 року в справі № 910/23210/17 про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказував, що в розрахунку від 07 березня 2023 року наводиться найменування послуг без зазначення витраченого часу. Справа не є складною, спірні правовідносини регулюються нормами КЗпП України, позовна заява викладена на 3 сторінках, а з доказів, долучених до позову, були копія паспорту та ідентифікаційного номеру, копія наказу АТ «Укрзалізниця», квитанція про сплату судового збору, копія позовної заяви, договір про надання правової допомоги, попередній розрахунок за надану правову допомогу, ордер та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Таким чином, вартість аналізу судової практики у подібних правовідносинах у розмірі 2000 грн. та вартість участі в судових засіданнях у розмірі 12000 грн. є необґрунтованою, не відповідає критерію розумності та складності справи, те ж саме стосується і вартості консультації, яка оцінюється у розмірі 1000 грн.

Вважав, що судом першої інстанції дані обставини враховані не були, розмір витрат на правничу допомогу 15000 грн., не відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України, критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, а також не були враховані правові висновки Верховного Суду.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з?явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень.

Від представника АТ «Українська залізниця» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», третя особа Виробничий підрозділ «Дарницька дистанція колії» Регіональна філія «Південно-Західної залізниці» Акціонерне товариство «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, в якому зазначив попередній розрахунок судових витрат в розмірі 7000 грн. за надання правової допомоги (а. с. 10 т. 1), до якого включив підготовку позову про визнання незаконним та скасування наказу 1500 грн., аналіз судової практики 1000 грн., участь у судових засіданнях 4500 грн., всього 7000 грн.

До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2021 року, укладеного адвокатом Вак О.В. з ОСОБА_1 , згідно п. 1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту під час підготовки справи до суду, розгляду справи в суді, надавати юридичну (правову) допомогу, визначену в цьому договорі, а клієнт зобов`язується вчасно оплатити адвокатові гонорар і фактичні витрат, пов`язані з виконанням взятих на себе зобов`язань по наданню йому юридичної (правової) допомоги.

Згідно п. 4 договору, адвокат самостійно визначає форми та методи юридично-консультаційних послуг (робіт) відповідно до існуючих норм та стандартів, умов цього договору, професійних знань та досвіду.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2021 року (а. с. 15 т.1).

В підготовчому засіданні 22 жовтня 2021 року, в якому брала участь представник позивача Вак О.В. , оголошувались перерви до 01 грудня 2022 року та до 11 лютого 2022 року, на вказані дати представник позивача в засідання не з`являлася (а. с. 108 т. 1).

22 жовтня 2021 року представник позивача Вак О.В. ознайомлювалася з матеріалами справи (а. с. 91 т. 1), 11 лютого 2022 року подавала клопотання про витребування доказів у відповідача (а. с. 102 т. 1) та про виклик свідків (а. с. 103 т. 1).

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 04 травня 2022 року (а. с. 110 т. 1).

Судове засідання, призначене на 04 травня 2022 року, відкладене на 10 серпня 2022 року за клопотанням обох сторін та їх неявкою в зв`язку з запровадженням воєнного стану (а. с. 124 т. 1).

В судовому засіданні, призначеному на 10 серпня 2022 року, яке було проведено за участі позивача, його представника Вака В.І. (повноваження на представництво підтверджені ордером № 1227550 від 10 серпня 2022 року, а. с. 236 т. 1) та представника відповідача, тривало 17 хвилин, оголошено перерву до 09 листопада 2022 року (а. с. 238 - 239 т. 1).

В судовому засіданні, призначеному на 09 листопада 2022 року, яке було проведено за участі позивача, його представника Вака В.І. та представника відповідача, яке тривало 1 годину 55 хвилин, оголошено перерву до 20 грудня 2022 року в зв`язку з викликом свідків (а. с. 6 т. 2).

Судове засідання, призначене на 20 грудня 2022 року, в якому брав участь позивач, відкладено за клопотанням представника відповідача на 11 січня 2023 року (а. с. 26 т. 2).

На а. с. 66 т. 2 наявна довідка Яготинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року про те, що 11 січня 2023 року о 13:55 в Яготинському районному суді Київської області було вимкнено електроенергію.

На а. с. 74 т. 2 наявна довідка Яготинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року про те, що 26 січня 2023 року о 12:00 в Яготинському районному суді Київської області було вимкнено електроенергію.

06 березня 2023 року представник позивача Вак О.В. ознайомилася з матеріалами справи (а. с. 76 т. 2).

08 березня 2023 року представник позивача Вак В.І. подав до суду клопотання, в якому просив приєднати до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, акт виконаних робіт та квитанцію про оплату цих послуг, вирішити питання про розподіл судових витрат (а. с. 79 т. 2).

До клопотання надано: копію договору про надання правової допомоги, укладеного 10 серпня 2022 року адвокатом Ваком В.І. з ОСОБА_1., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, акт виконаних робіт, квитанцію № 7 від 07 березня 2023 року про оплату послуг на суму 15000 грн (а. с. 80 - 83 т. 2).

Згідно п. 1 договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту під час підготовки справи до суду, розгляду справи в суді, надавати юридичну (правову) допомогу, визначену в цьому договорі, а клієнт зобов`язується вчасно оплатити адвокатові гонорар і фактичні витрат, пов`язані з виконанням взятих на себе зобов`язань по наданню йому юридичної (правової) допомоги. Згідно п. 4 договору, адвокат самостійно визначає форми та методи юридично-консультаційних послуг (робіт) відповідно до існуючих норм та стандартів, умов цього договору, професійних знань та досвіду. Згідно п. 5 договору, оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 робочих днів з дати підписання сторонами акту про надання правових послуг, яким підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги клієнту (а. с. 83 т. 2).

Згідно акту виконаних робіт від 07 березня 2023 року, підписаного адвокатом Ваком В.І. та ОСОБА_1., адвокатом згідно договору про надання правової допомоги надано ОСОБА_1 правову допомогу наступного характеру: аналіз судової практики у подібних справах 2000 грн., консультація 1000 грн., участь в судових засіданнях по справі № 382/1140/21 - 12000 грн., всього 15000 грн., розрахунок проведено 07 березня 2023 року в готівковій формі, жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг замовник до виконавця не має (а. с. 81 т. 2).

Згідно розрахунку суми гонорару від 07 березня 2023 року, підписаного адвокатом Ваком В.І., згідно договору про надання правової допомоги ним надано ОСОБА_1 правову допомогу наступного характеру: аналіз судової практики у подібних справах 2000 грн., консультація 1000 грн., участь в судових засіданнях по справі № 382/1140/21 - 12000 грн., всього 15000 грн. (а. с. 82 т. 2).

09 березня 2023 року в судовому засіданні, проведеному з участю позивача та його представника Вака В.І. , яке тривало 1 годину 50 хвилин, ухвалено судове рішення (а. с. 91 - 93 т. 2).

24 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 Вак В.І. подав до суду заяву про прийняття додаткового рішення (а. с. 115 т. 2), вказуючи, що відповідні докази ним подано до заяви від 07 березня 2023 року і клопотання про покладення судових витрат на користь відповідача було заявлено раніше.

Відповідачем АТ «Українська залізниця» направлено заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтоване, як і в апеляційній скарзі, відсутністю документального підтвердження понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу, відсутністю доказів погодження позивачем вартості наданої правничої допомоги, неспівмірністю заявлених витрат складності справи, реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру (а. с. 120 - 128 т. 2).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Конституційного Суду України в справі № N 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року роз`яснено, що положення частини першої статті 59 Конституції України «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 березня 2023 року в справі № 382/1140/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», третя особа Виробничий підрозділ «Дарницька дистанція колії» Регіональна філія «Південно-Західної залізниці» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення позов задоволено, скасовано наказ від 31 серпня 2021 року № 30 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани електрозварювальника 5-ї механізованої дільниці ОСОБА_1 , стягнуто з відповідача на користь держави 2684 грн. судового збору (а. с. 95 - 104 т. 2). Питання стягнення витрат на правничу допомогу даним рішенням не вирішувалось.

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_1 - Вака В.І. про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем сплачено витрати з правничої допомоги в розмірі 15000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7 від 07 березня 2023 року, актом виконаних робіт від 07 березня 2023 року, де містяться підписи кожної із сторін, розрахунком суми гонорару від 07 березня 2023 року, відтак сплачені витрати підлягають відшкодуванню.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з даними висновками, виходячи із наступного.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Судові рішення повинні, у принципі, бути обгрунтованими. Якість судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Належне обґрунтування є імперативом, яким не можна нехтувати в інтересах швидкості розгляду. Належне обґрунтування вимагає, щоб судді мали досить часу на підготовку своїх рішень.

Право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Разом із тим, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, фактично погодився з вимогами позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, безпідставно усунувся від перевірки відповідності заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ухвалення додаткового рішення вимогам ст. 137 ЦПК України, залишив поза увагою заперечення відповідача, в яких він наводив аргументи проти заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, не надав цим доводам оцінки, не підтвердив та не спростував їх, належним чином не обґрунтував своє рішення, в достатній мірі не виклав мотиви, на яких воно базується.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Судом першої інстанції не враховано і не відображено в мотивувальній частині ухвали, що в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивачем заявлена сума на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., однак в заяві, поданій до суду 08 березня 2023 року, про приєднання доказів понесення судових витрат, позивачем зазначено про розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн., що істотно (більше ніж вдвічі) перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, і не наведено будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2018 року № 910/23210/17 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень позивача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі № 922/1163/18 викладено правовий висновок, згідно якого відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні висновки підтримувалися Верховним Судом в подальшому, зокрема в постанові від 23 березня 2023 року в справі № 824/118/22 (провадження № 61-1261ав23).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, не звернув уваги, що розмір та/або порядок обчислення розміру гонорару адвоката в договорі про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 не зазначені, оскільки згідно п. 5 договору сторони погодили лише строк його оплати, а саме, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 робочих днів з дати підписання сторонами акту про надання правових послуг, яким підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги клієнту.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року в справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20), у якій Верховним Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник позивача надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги, копію ордера та квитанцію. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що зазначений позивачем розмір витрат у 15000 грн, визначений його представником - адвокатом, зважаючи на складність справи, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, є неспіврозмірним та недоведеним.

Так в акті виконаних робіт від 07 березня 2023 року не зазначено кількості витрачених годин на виконання відповідних робіт та порядок розрахунку вартості кожної послуги. Отже, обґрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу у 15000 грн., позивач не надав суду обґрунтованих розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Інформація, яка міститься в акті виконаних робіт від 07 березня 2023 року, не може вважатись належним розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє відповідача можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Разом із тим, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що позивачем не подано доказів, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу дійсно було ним понесено, з огляду на наявність в матеріалах справи квитанцію до прибуткового касового ордера від 07 березня 2023 року на суму 15000 грн., прийняту адвокатом Ваком В.І. від ОСОБА_1 за надання правової допомоги згідно акту виконаних робіт (а. с. 80 т. 2).

Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права, таке рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з АТ «Українська залізниця» в розмірі 15000 грн., апеляційний суд виходить із того, що позивачем дійсно було сплачено 15000 грн. на правничу допомогу, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією до прибуткового касового ордера від 07 березня 2023 року.

Разом із тим, сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, і позивачем всупереч ч. 4 ст. 141 ЦПК України не доведено, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; у договорі про надання правової допомоги від 10 серпня 2022 року всупереч ч. 2 ст. 137 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не зазначено розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), що не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару; позивачем всупереч ч. 3 ст. 137 не надано суду детального опису робіт з обґрунтованим розрахунком витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Наведені підстави, з урахуванням вищезгаданих правових висновків Верховного Суду та судової практики ЄСПЛ, є підставою для застосування дискреційних повноважень суду та відповідного зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката, які мають бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, апеляційний суд враховує, що згідно акту виконаних робіт, адвокатом Ваком В.І. надано позивачу ОСОБА_1 правову допомогу (послуги) у вигляді аналізу судової практики у подібних справах (вартість 2000 грн.), консультації (вартістю 1000 грн.), участь в судових засіданнях у справі № 382/1140/21 (вартість 12000 грн.).

Враховуючи, що адвокат Вак В.І. брав участь у трьох судових засіданнях, які тривали 17 хвилин, 1 годину 55 хвилин та 1 годину 50 хвилин відповідно, апеляційний суд приходить до висновку щодо неспівмірності заявленої вартості наданих послуг у вигляді участі в судових засіданнях в розмірі 12000 грн., та про необхідність зменшення вартості таких послуг до 5000 грн., визначивши вартість участі адвоката в двох судових засіданнях по 2000 грн., і окремо за судове засідання, яке тривало 17 хвилин - в розмірі 1000 грн., вважаючи таку вартість співмірною із реальним обсягом наданих послуг та виконаних робіт. У сукупності з іншими видами наданих адвокатом Ваком В.І. правових послуг (аналіз судової практики 2000 грн. та консультації 1000 грн.) загальна вартість наданої правової допомоги складатиме 8000 грн.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з відповідача на його користь 8000 грн. витрат з оплати професійної правничої допомоги.

В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення апеляційний суд відмовляє з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Додаткове рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Ваком Володимиром Івановичем , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ вул. Єжи Гедройця 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 8000 грн.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.