Справа № 202/7370/15-ц
Провадження № 6/202/181/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРМЮ (м. Одеса) Статьєвої А.В. про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно боржника,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРМЮ (м. Одеса) Статьєва А.В. звернулася до суду з заявою про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно боржника.

В поданні зазначено, що на виконанні у Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРМЮ (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/7370/15-ц від 28.10.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2015 року. При проведенні перевірки майнового стану боржника було встановлено, що боржник на праві спільної сумісної власності володіє нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак право власності на це майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Державний виконавець просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 в спільній сумісній власності 4-х співвласників, а саме квартири АДРЕСА_2 .

В судове засідання державний виконавець не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

В судове засідання стягувач, боржник та інші заінтересовані особи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про визначення частки майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення подання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів заяви, на виконанні у Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРМЮ (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/7370/15-ц, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 28.10.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2015 року.

Провадження з виконання зазначеного виконавчого документу розпочато 02 листопада 2015 року шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31.12.2012, архівна справа №3488 за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтва про право власності на житло, видане 20.04.1999р. Дніпропетровською районною радою згідно розпорядження №245 від 16.04.1999р., зареєстроване в БТІ 20.04.1999р. за реєстр. № 2134-7, зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04 вересня 2023 року, відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , відсутні.

Судом встановлено, що державним виконавцем вжито всіх процесуальних заходів щодо встановлення майна, яким боржник одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності визначення частки з майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Разом із цим, вирішуючи питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд враховує, що системний аналіз положень ч. 1 ст. 443 ЦПК України та ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що державний виконавець під час виконання судового рішення наділений повноваженнями щодо виявлення майна боржника шляхом звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

При цьому, речові права на нерухоме майно, які виникли до 2013 року, визнаються дійсними, якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав відповідно до законодавства державна реєстрація прав не була потрібна. Так, ані положення ЦК УРСР 1963 року, ані Закону України «Про власність» не передбачали обов`язкову державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та не пов`язували час виникнення чи набуття права власності з такою реєстрацією. Також, цивільне законодавство, чинне на час приватизації та виникнення права власності на вказану вище квартиру, зокрема Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачав, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, та оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення (ст. 8 зазначеного Закону). Тобто, вбачається, що речові права на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 виникли до 2013 року на підставі виданого відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» свідоцтва про права власності на житло, яке було зареєстроване відповідно до чинного на той час законодавства в органі приватизації Дніпропетровською районною радою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про належність боржнику ОСОБА_1 нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким він на праві спільної сумісної власності володіє разом з іншими особами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Також, при вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд враховує положення ст.ст. 370, 372 ЦК України, якими визначено, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, оскільки частки у квартирі, яка перебуває у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 та інших співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не визначені, обставини, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, відсутні, тому суд вважає, що частка боржника у цьому нерухомому майні становить 1/4 частку вказаної вище квартири.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву головного державного виконавця Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРМЮ (м. Одеса) Статьєвої А.В. про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, задовольнити.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме квартирі АДРЕСА_2 становить 1/4 частка вказаної квартири.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя А. О. Михальченко