ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2496/23 Справа № 206/2608/22 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Барильської А.П., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, надбавки за безперервний стаж роботи,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.09.2022 року до Самарського районного суду міста Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява від позивача ОСОБА_1 до відповідача, в якому просить суд:

- визнати незаконним наказ ВП ЗАЕС № 226-кз від 13.06.2022 р.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;

- стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 16.07.2019 р. по 16.07.2020 р. тривалістю 4 календарні дні, з 16.07.2020 р. по 16.07.2021 р. тривалістю 28 календарних днів, з 16.07.2021 р. по 10.02.2022 р. тривалістю 17 календарних днів;

- стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 20.05.2022 р. по 13.06.2022 р.

- стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 надбавку за безперервний стаж роботи у електроенергетичній галузі за березень, квітень, травень та червень 2022 р.

- стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, надбавки за безперервний стаж роботи відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Вишнякова Ірина Олександрівна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним.

1.З наказом №1287 від 15.10.2020 р. «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах карантинних обмежень», яким визначено, що графік роботи «1-П» передбачає роботу у віддаленому доступі (вдома), Позивач не був ознайомлений, та про про його існування взагали дізнався під час судового розгляду справи за своїм позовом.

2.Висновки суду щодо порушень трудової дисципліни, на підставі яких було звільнено позивача, не відповідають змісту оскаржуваного наказу.

3.Факт прогулу, тобто відсутності Позивача на робочому місці більше трьох годин без поважних причин є недоведеним, проте суд першої інстанції визнав цю обставин встановленою.

4.Висновки суду першої інстанції, що позивач не має права на компенсацю за невикористану відпустку не відповідають нормам матеріального права.

5.Суд першої інстанції зробив помилкові висновки, що позивач не має права на нарахування шомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі.

До Дніпровського апеляційного суду від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним.

1.Щодо визначення форми роботи позивача.

Позивача повідомили, що він буде працювати вдома і документи будуть надходити йому на електронну пошту.

2.Щодо підстави для припинення трудового договору.

Судом було встановлено як неприбуття (відсутність) працівника за викликом роботодавця у визначений час на визначене місце, так і відсутність позивача вдома більше трьох годин протягом робочого часу, що дало підстави відмовити в задоволенні позовної заяви та визнати наказ про звільнення через прогул законним.

3. Щодо доведеності факту прогулу.

Згідно з визначеним позивачу робочим місцем - вдома (вказана інформація щодо домашньої адреси Позивача була достеменно відома Відповідачу, тож не було необхідності визначати її в розпорядженнях) Актами від 20.05.2022 зафіксована його відсутність за адресою АДРЕСА_1 . Також запрошенням з`явитись на співбесіду до Зовнішнього адміністративного корпусу ВП «Запорізька АЕС» (вул. Курчатова, буд. 13, прим.2.36) на 20.05.2022 об 11-00 для проведення співбесіди на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаєнс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» у дистанційному режимі роботодавцем визначено робоче місце для виконання певної задачі, куди відповідач свідомо відмовився з`являтись, що і було зафіксовано відповідним актом.

4.Щодо права на компенсацію за невикористану відпустку.

Отже, вказані Позивачем дні щорічної відпустки, які, на його думку, мав надати йому Відповідач, стосуються спірного періоду, щодо якого відсутнє рішення компетентного органу, тож у ВП «Запорізька АЕС» відсутній обов`язок надавити працівнику відпустку за період, коли він фактично не працював.

5.Щодо щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі.

Робота за графіком 1-Н не передбачає нарахування щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі, оскільки в цей час працівник фактично не виконує роботу на об?єкті електроенергетики.

До Дніпровського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни, надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 16.07.2000 року працював у ВП «Запорізька АЕС» НАЕК «Енергоатом» та з 18.09.2015 року переведений на посаду заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи), загальноцеховий персонал юридичного управління, промперсонал. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 (том 1 а.с. 53-59).

Наказом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» від 11.02.2022 №465-к ОСОБА_1 з 20.05.2020 поновлено на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління, на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.02.2022 по справі №316/1962/20 (том 1 а.с.27).

Розпорядженням головного юрисконсульта - начальника юридичного управління Манцурової І. №15 від 17.02.2022 ОСОБА_1 з 17.02.2022 до особливого розпорядження встановлено графік роботи 1-«П» через відсутність допуску до виконання особливих робіт. На виконання п. 2 зазначеного розпорядження, позивачем була надана адреса особистої електронної пошти для забезпечення комунікації. Позивач ознайомлений з цим розпорядженням особисто, про що свідчить його власноручний підпис (том 1 а.с.28).

Відповідно до наказу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» №1287 «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах карантинних обмежень» з 16.10.2020 для працівників ВП ЗАЕС з 16.10.2020 на період карантинних обмежень введено форми роботи, зокрема п.2.2 роботу у віддаленому доступі (вдома) за наявності організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи вдома. Відповідно до п. 3 наказу передбачено зміну П для персоналу, який працює вдома згідно з п 2.2. цього наказу (том 2 а.с.18-19).

17.02.2022 позивача ознайомлено з попередженням про наступне вивільнення у зв`язку зі зміною в організаційній структурі ВП ЗАЕС та штатному розписі юридичного управління та актом пропозиції варіантів працевлаштування (том 1 а.с.29, 30).

Розпорядженням головного юрисконсульту начальника управління Манцурової І. №19 від 01.03.2022 року, зокрема ОСОБА_2 встановлено з 14.03.2022 графік роботи «1-Н» та наступний графік роботи: з понеділка по четвер з 7-15 до 16-30, в п`ятницю з 7-15 до 15-15 з обідньою перервою з 12-00 до 13-00 (том 1 а.с.51).

У зв`язку із неявкою до зовнішнього адміністративного корпусу ВП ЗАЕС ОСОБА_1 для ознайомлення з документами було складено акт «Про неявку ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ознайомлення з документами» від 18.04.2022 (том 2 а.с.12).

Аналогічний акт «Про неявку ОСОБА_1 для ознайомлення з документами» було складено 22.04.2022 (том 2 а.с.13).

27.04.2022 року та 28.04.2022 року на електронну адресу позивача направлялись листи з інформацією «Про надання вакансій» №03-48/6719 та 03-48/6776 відповідно (том 1 а.с. 32-36).

08.05.2022 позивач шляхом направлення листа на електронну пошту повідомив відповідачу, що він надає згоду на переведення його на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаенс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» та направив заяви на ім`я т.в.о. Генерального директора ВП ЗАЕС Ігоря Мурашова та т.в.о. Президента ДП «НАЕК «Енергоатом» Петра Котіна про переведення позивача на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаєнс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» (том 1 а.с.31, 37, 38) .

17.05.2022 року позивачу на електронну пошту відповідач направив лист «Про надання відповіді» №03-48/7322, яким також ОСОБА_1 було запрошено до підприємства 18.05.2022 для написання заяви про надання відпустки з попередженням, що у разі неявки відсутність буде розцінена як невиконання вимог роботодавця (том 2 а.с.14).

На електронну пошту відповідача 18.05.2022 року надійшло повідомлення ОСОБА_1 «Про надання відпусток ОСОБА_1 » в якій він зазначає, що двічі скористався написанням заяв про надання відпусток, а також повідомив про об`єктивну неможливість прибуття до адміністративного корпусу ЗАЕС у зв`язку із відчуттям небезпеки для власного життя (том 2 а.с.16).

18.05.2022 ОСОБА_1 до адміністративного корпусу ВП ЗАЕС не з`явився, про що було складено «Акт про неявку ОСОБА_4 для ознайомлення з документами та оформлення заяви про надання відпустки» (том 2 а.с.15).

18.05.2022 складено акт «Про відвідування на дому ОСОБА_1 для ознайомлення з документами та оформлення заяви про надання відпустки», відповідно до якого представники ВП «Запорізька АЕС» відвідали ОСОБА_5 вдома з 13-30 по 13-40, двері квартири представникам ВП «Запорізька АЕС» ніхто не відкрив (том 2 а.с.17).

Листом №03-48/7426 від 19.05.2022 року, надісланим на електронну пошту ОСОБА_1 був запрошений до зовнішнього адміністративного корпусу ВП «Запорізька АЕС» на 20.05.2022 об 11-00 для проведення співбесіди на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаєнс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» у дистанційному режимі (том 1 а.с.39).

Згідно з актом про відвідування на дому ОСОБА_1 для ознайомлення з процедурою проведення співбесіди на посаду та надання довідкової інформації від 20.05.2022 вбачається, що при відвідуванні позивача вдома з 08-00 по 08-30 двері квартири представникам ВП ЗАЕС ніхто не відкрив (том 1 а.с.43).

20.05.2022 позивач шляхом направлення листа на електронну пошту повідомив відповідачу, що він підтверджує заяви про переведення на обрану посаду, але не з`явиться на співбесіду, оскільки відчуває реальну небезпеку для власного життя, надав інформацію, щодо кваліфікації та трудового стажу (том 1 а.с. 40-41).

20.05.2022 року, відповідно до акту про відвідування на дому ОСОБА_1 для ознайомлення з актом про непроведення співбесіди із заступником начальника управління(з аналітично-правової роботи) юридичного управління ВП «Запорізька АЕС» з метою визначення можливості переведення його на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаєнс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» представники ВП ЗАЕС знов відвідали ОСОБА_1 вдома. З 13-30 до 16-00 двері ніхто не відкрив (том 1 а.с.44).

30.05.2022 року на електронну пошту позивача відповідачем направлено лист №03-48/7828 «Про надання пояснень щодо відсутності на робочому місці» де позивачу запропоновано надати пояснення щодо відсутності на робочому місці, яке визначено розпорядженням головного юрисконсульта-начальника управління Манцурової І від 01.03.2022 №19, а саме вдома (том 1 а.с.42), у відповідь на який позивачем 31.05.2022 на електронну пошту направлені пояснення стосовно обставин дистанційної роботи 20.05.2022 року на ім`я т.в.о. генерального директора ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» Мурашова І. (том 1 а.с.45-46).

03.06.2022 року на електронну пошту позивача відповідачем направлено лист №03-48/8051 «Про надання пояснень щодо відсутності на робочому місці» де позивачу запропоновано надати пояснювальну записку на ім`я президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_6 стосовно відсутності на робочому місці 20.05.2022, яке визначено розпорядженням головного юрисконсульта-начальника управління Манцурової І від 01.03.2022 №19, а саме вдома (том 1 а.с.48), у відповідь на який позивачем 31.05.2022 на електронну пошту направлені пояснення стосовно обставин дистанційної роботи 20.05.2022 року та невідкриття дверей власного житла (том 1 а.с. 47, 49, 50).

Також позивачем на підтвердження розміру заробітної плати надані довідки та розрахункові листи по нарахуванню заробітної плати (том 1 а.с.60-66.)

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем надані: копія посадової інструкції заступника генерального директора з персоналу, копія посадової інструкції головного юрисконсульта-начальника управління, копія посадової інструкції начальника управління кадрів, копія посадової інструкції фахівця (з табельного обліку), фахівця (з табельного обліку) 2 категорії, фахівця (з табельного обліуц) 1 категорії групи з табельного обліку та роботи з неповнолітніми відділу кадрової роботи, копія посадової інструкції заступника начальника воєнізованої охорони (по роботі з персоналом) заступника начальника загону, копія посадової інструкції начальника відділу нормативно-правового регулювання (том 2 а.с.25-115).

13.06.2022 року позивача ОСОБА_1 наказом президента ДП «НАЕК «Енергоатом» № 226-кз від 13.06.2022 року звільнено з посади начальника управління (з аналітично правової роботи) ЮУ на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з порушенням трудової дисципліни відсутності на робочому місці 20.05.2022 більше трьох годин без поважних причин (том 1 а.с.23-26).

Відповідно до довідки №880 від 22.06.2022 року, середня заробітна плата за період з 01.04.2022 по 31.05.2022 склала 46407,57 грн, середньоденна заробітна плата склала 2158,49 грн. (том 1 а.с.52).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки суду щодо порушень трудової дисципліни, на підставі яких було звільнено позивача, не відповідають змісту оскаржуваного наказу та факт прогулу, тобто відсутності позивача на робочому місці більше трьох годин без поважних причин є недоведеним, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки позивач не прибув за викликом роботодавця у визначений час на визначене місце, а також був відсутній вдома більше трьох годин протягом робочого часу.

Згідно з визначеним позивачу робочим місцем вдома (вказана інформація щодо домашньої адреси позивача була достеменно відома відповідачу, тож не було необхідності визначати її в розпорядженнях) Актами від 20.05.2022 зафіксована його відсутність за адресою АДРЕСА_1 . Також запрошенням з`явитись на співбесіду до Зовнішнього адміністративного корпусу ВП «Запорізька АЕС» (вул. Курчатова, буд. 13, прим.2.36) на 20.05.2022 об 11-00 для проведення співбесіди на посаду заступника директора департаменту економічної безпеки та комплаєнс політики Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» у дистанційному режимі роботодавцем визначено робоче місце для виконання певної задачі, куди відповідач свідомо відмовився з`являтись, що і було зафіксовано відповідним актом.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною третьою статті 149 КЗпП України визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За приписами пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.

Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо не згоди позивача із висновками суду першої інстанції, що позивач не має права на компенсацію за невикористану відпустку також не беруться до уваги, оскільки позивач розрахував за період, коли він був звільнений з ВП «Запорізька АЕС», згідно з наказом № 161-з від 19.05.2020 року в зв`язку зі скороченням штату, до моменту поновлення на роботі, згідно з наказом ВП ЗАЕС від 11.02.2022 № 465-к ОСОБА_1 на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.02.2022 по справі №316/1962/20.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Отже, вказані позивачем дні щорічної відпустки, які, на його думку, мав надати йому відповідач, стосуються спірного періоду, щодо якого відсутнє рішення компетентного органу, тож у ВП «Запорізька АЕС» відсутній обов`язок надавати працівнику відпустку за період, коли він фактично не працював.

Щодо доводів щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі, то у відповідності до Положення про порядок виплати щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі, затверджене наказом Міністерства енергетики України № 34-Т від 22.09.1999 встановлює, що зазначена надбавка виплачується за фактично відпрацьований час. Додаток В до Наказу ВП «Запорізька АЕС» № 1287 від 15.10.2020 «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах карантинних обмежень» встановлює, що робота за графіком 1-Н не передбачає нарахування щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі, оскільки в цей час працівник фактично не виконує роботу на об`єкті електроенергетики.

При таких обставинах доводи, викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.263 ЦПК України. Підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

С.А. Зайцева