Справа №: 398/4301/23
провадження №: 2-о/398/186/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" серпня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Голосеніної Т.В.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження, заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ

29.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі ОСОБА_2 в смт Новопсков Старобільського району Луганської області, Україна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новопсков Старобільського (колишнього Новопсковського) району Луганської області, Україна, вона, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Писарівка Новопсковського району Луганської області, Україна, народила дитину чоловічої статі. З батьком дитини ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі заявниця не перебуває. Раніше укладений 18.09.2015 року між ними шлюб, розірвано 28.10.2019 року, проте вони продовжують підтримувати фактичні шлюбні відносини. Новопсковська селищна територіальна громада Старобільського району є тимчасово окупованою територією з 03.03.2022 р. по теперішній час. На території Старобільського району Луганської області в смт Новопсков органи державної влади не здійснюють свої повноваження через окупацію. ОСОБА_3 визнає своє батьківство та разом з заявницею звертався до органів РАЦС на окупованій території з приводу реєстрації дитини.

В серпні 2023 року заявниця зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виїхали з тимчасово окупованої території до Кіровоградської області. Батько дітей, ОСОБА_3 , з окупованої території виїхати не зміг.

У зв`язку з необхідністю оформити свідоцтво про народження на сина, який народився під час окупації, зареєструвати його як внутрішньо переміщену особу, звернутися за отриманням соціальні допомоги, медичних послуг тощо, ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою про встановлення факту народження дитини.

29.08.2023 року у справі № 398/4301/23 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, просила розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до судуклопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у тому числі справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст.317 ЦПК України.

Згідно з копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22.09.2021 року органом 4452, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Писарівка Новопсковського району Луганської області, Україна.

Відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 24.09.2019 року органом 4452, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Писарівка Новопсковського району Луганської області, Україна.

Згідно з рішенням Новопсковського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2019 року шлюб між заявницею та ОСОБА_3 розірвано.

Судом встановлено, що 26.07.2022 року у громадян України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народився син ОСОБА_2 . Ці обставини підтверджуються наданими заявником копіями документів, виданими фактично діючим на окупованій території Луганської області, а саме: копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про встановлення батьківства, медичного свідоцтва про народження, згідно з яким ОСОБА_1 , народила ІНФОРМАЦІЯ_1 о 11год. 55 хв. дитину чоловічої статі, вагою 4000 грамів, вагітність друга, роди другі, мати дитини у шлюбі не перебуває, копією виписки новонародженого 26.07.2022 року, яка засвідчує, що у породіллі ОСОБА_1 , вік - 25 років, яка проживає в АДРЕСА_1 , друга вагітність, народився хлопчик, вага 4000 г.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу,підставами для державної реєстрації народження є: а) для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров`я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о.; б) у разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о) ( z1151-06 ) або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з положенням ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Оцінюючи надані заявниками документи органів реєстрації актів цивільного стану, які фактично діють на окупованій території Луганської області, суд виходить з того, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

На підтвердження факту народження та визначення походження дитини заявником надано оригінал свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також оригінал свідоцтва серії НОМЕР_4 про встановлення батьківства ОСОБА_3 щодо його сина ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.317ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Зважаючи на те, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України на якій на даний час ведуться військові дії, батько дитини не має можливості повернутися на територію підконтрольну Україні, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження у судовому порядку, що також за правилами ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд уважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265, 293, 317, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження, заінтересована особа - Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_8 дитини чоловічої статі, ОСОБА_2 , місце народження - смт Новопсков Старобільського району Луганської області, Україна; мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Писарівка Новопсковського району Луганської області, громадянка України; батько дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Писарівка Новопсковського району Луганської області, громадянин України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складене та проголошене 30.08.2023 року.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 ).

Заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця 6-го Грудня, 138, код ЄДРПУО 41491133).

Суддя Т.В. Голосеніна