У х в а л а

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 211/2832/19-ц

провадження № 61-9749 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Державної казначейської служби, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого

2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь

ОСОБА_1 , суму у розмірі 649 900 грн. у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь

ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі

30 000 грн та за проведення експертизи у розмірі 17 228 грн 35 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу керівника Дніпровської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого

2023 року змінено у частині визначеного до стягнення розміру моральної шкоди, зменшено її розмір з 649 000 грн до 540 754 грн 86 коп., та суб`єкта його виконання, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року у такій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

у рахунок відшкодування моральної шкоди 540 754 грн 86 коп.

У іншій частині Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року залишено без змін.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Резолютивну частину додаткового рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року в оскарженій частині змінено, викладено абзац другий у такій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

У іншій частині додаткове рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року залишено без змін.

23 серпня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку Державною казначейською службоюподано касаційну скаргу (передано

28 серпня 2023 року), у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

1. Касаційна скарга Державної казначейської служби подана з пропуском строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року.

Питання про поновлення цього строку заявником не порушено.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Посилання у касаційній скарзі про те, що про прийняту постанову суду апеляційної інстанції дізнались 09 серпня 2023 року не змінює строк касаційного оскарження, визначений частиною першою статті 390 ЦПК України, а може бути підставою для його поновлення у разі заявлення відповідного клопотання, надавши відповідні докази.

Таким чином заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення та відповідних доказів.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею

у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявником порушено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на відсутність можливості вчасно сплати судовий збір, так як казначейство утримується за рахунок державного бюджету, кошторисні призначення для сплати судового збору передбачені, але вони розділені на 12 частин, асигнування відкриваються помісячно. Просять врахувати значну кількість судових справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але

не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати юридичної особи

є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того,

що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору

у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вказаному, заявником не надано належних доказів та не наведено достатніх доводів, які б давали підстави для звільнення від слати судового збору або його відстрочення, відповідно до положень статті 136 ЦПК України, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Саме по собі посилання на значну кількість судових справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави не вказують на безумовні підстави для звільнення від сплати судового збору учасників справи.

У зв`язку з наведеним, заявникові за подання касаційної скарги до Верховного Суду необхідно сплатити судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми (відшкодування моральної шкоди), таким чином

(5 407 грн 55 коп.*200% = 10 815 грн 10 коп.).

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 10 815 грн 10 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази доплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби про звільнення

від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року залишити без руху.

Надати Державній казначейській службі для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько