провадження №: 2/752/1755/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року, позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт», в особі представника Супрун Т.В., звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2020 в м. Києві на вул. Алма-Атинська, 1 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «IVECO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 . Між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 29.12.2020 до позивача звернувся із заявою про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 . На підставі проведеного огляду пошкодженого автомобіля «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 між позивачем та власником пошкодженого автомобіля узгоджено, що сума страхового відшкодування складає 3212,72 грн.

Враховуючи зазначене позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3212,72 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суд м. Києва від 31.01.2022, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 30.11.2020 в м. Києві на вул. Алма-Атинська, 1 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «IVECO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , що підтверджується Європротоколом від 30.11.2020.

Між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» та ОСОБА_3 (страхувальник транспортного засобу «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 ) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № ЕР-200714751, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу, зазначеного в Полісі, а саме «IVECO», державний номерний знак НОМЕР_1

29.12.2020 до позивача звернувся із заявою про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 .

На підставі проведеного огляду пошкодженого автомобіля «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 між позивачем та власником пошкодженого автомобіля узгоджено, що сума страхового відшкодування складає 3212,72 грн., що підтверджується, зокрема страховим Актом № 11021 від 13.01.2021.

Позивачем виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 3212,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1604 від 13.01.2021.

Відповідачу після виникнення майнової вимоги позивачем було повідомлено шляхом направлення майнової претензії № А1345 від 10.09.2021, якою позивач звернувся із пропозицією добровільно компенсувати суму страхового відшкодування, однак лист повернувся до позивача через закінчення строку зберігання.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 3212,72 грн., яке було виплачено ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» - ОСОБА_2 за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася позивачу адвокатом Супрун Тетяни Вадимівни на підставі Договору про надання правової допомоги № 2 від 23.09.2020, укладених між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» та Адвокатським об`єднанням «ЕТТОРНІ ГРУП».

Згідно Акту приймання-передачі № 37 від 12.11.2021 до договору про надання професійної (правничої) допомоги № 2 від 23.09.2020, Акту виконаних робіт № 37 від 12.11.2021 за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 2 від 23.09.2020 сторони підтвердили роботи (послуги), що виконані виконавцем згідно Договору та підлягають оплаті в розмірі 1500,00 грн.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1500,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» (ідентифікаційний код: 22229921, місцезнаходження: м. Київ, вул. Північна, 2-А, поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ РВС Банк, МФО 339072) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3212 (три тисячі двісті дванадцять) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» (ідентифікаційний код: 22229921, місцезнаходження: м. Київ, вул. Північна, 2-А, поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ РВС Банк, МФО 339072) витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» (ідентифікаційний код: 22229921, місцезнаходження: м. Київ, вул. Північна, 2-А, поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ РВС Банк, МФО 339072) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур