м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки гаража № НОМЕР_1 в Обслуговуючому кооперативі «Сателіт-Тернопіль» за адресою: вул. Довженка, 6а, м. Тернопіль, у розмірі 55905,83 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Caddy», 2005 року випуску, об`єм двигуна 1896, у розмірі 60412 грн. У іншій частині позову відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу. Наданий сторонам строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат.

28.08.2023 представник позивача ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем. Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що судові витрати позивача за розгляд даної цивільної справи становлять витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн, а також витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 5096,79 грн. На підтвердження цього до заяви долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правничої допомоги від 14.07.2022, акт надання правничих послуг від 28.08.2023 та опис послуг, наданих адвокатом Островською О.Н., та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 14.07.2022.

01.09.2023 засобами електронного зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_4 на заяву про стягнення судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 . Заперечення мотивовані тим, що докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу не були подані до закінчення судових дебатів та не була подана відповідна заява про існування таких доказів. Відтак представник відповідача вважає, що такі докази не можуть прийняті судом. Також позивачем не надані докази, які підтверджують факт оплати позивачем судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 5096,79 грн. За таких підстав представник відповідача просить залишити без задоволення заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення на її користь з відповідача судових витрат. Крім цього, представник відповідача просив залишити заяву про розподіл понесених відповідачем витрат без розгляду.

У судове засідання 04.09.2023 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися.

Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, суд встановив, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позивач зазначила, що про фактично понесені витрати надасть необхідні документи. Відтак суд розцінює таке застереження як заяву позивача, подану відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду ухвалене 23.08.2023.

28.08.2023 представник позивача ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, додатками до якої є: ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правничої допомоги від 14.07.2022, акт надання правничих послуг від 28.08.2023 та опис послуг, наданих адвокатом Островською О.Н., та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 14.07.2022.

Так, 14.07.2022 між адвокатом Островською О.Н. та Татарин О.І. укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати клієнту визначені цим договором правничі послуги у справі про поділ майна подружжя, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.

Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що за надані послуги клієнт виплачує адвокату 15000 грн за надання правової допомоги в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Згідно з п. 5.1 договору клієнт здійснює оплату послуг за цим договором в безготівковій формі на рахунок адвокату протягом 30 банківських днів з дати підписання акта наданих правничих послуг.

Так, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.

При цьому зі змісту акта наданих правничих послуг від 28.08.2023 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги адвокат надала, а клієнт отримала правову допомогу в такому обсязі: опрацювання наданих ОСОБА_1 копій документів, подання адвокатських запитів та складення тексту позовної заяви; пошук та ознайомлення з правовими позиціями Верховного Суду у справах про поділ майна подружжя та надання усних консультацій ОСОБА_1 за результатами ознайомлення з правовими позиціями; складання заяви про виклик свідків; складання клопотання про призначення експертизи; участь в судових засіданнях у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області у справі № 607/10212/22. Вартість наданих адвокатом послуг становить 15000 грн.

Так, суд враховує, що представником позивача були складені та оформлені позовна заява, заява про виклик свідків та клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, для подачі яких представнику позивача необхідно було ознайомитись з матеріалами справи, здійснити аналіз судової практики, виробити правову позицію та провести консультацію з клієнтом. Так само суд зважає на те, що представник позивача приймала особисту участь у п`яти судових засіданнях.

Відтак, враховуючи складність справи та обсяг доказів у справі, суд доходить висновку, що достатнім та таким, що відповідає критеріям розумності, буде розмір витрат, який за вказану вище роботу представника позивача становить 15000 грн.

Указаний висновок суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.02.2022 у справі № 910/17183/20.

З урахуванням викладеного суд вважає, що представником відповідача не доведено нереальність та неспівмірність понесених позивачем ОСОБА_1 витрат у цій частині, в той час як витрати на правничу допомогу у сумі 15000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

При цьому відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20,05 % витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3007,50 грн, а 79,95 % витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11992,50 грн необхідно покласти на позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 5096,79 грн, суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, позивач зазначила, що за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи позивач сплатила кошти у сумі 5096,79 грн. Разом з тим докази на підтвердження здійснення позивачем оплати зазначеної вище експертизи суду не надані.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено факт понесення витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 5096,79 грн, а відтак у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Крім цього, суд встановив, що у поданому відзиві відповідач ОСОБА_2 вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки у судовому засіданні 23.08.2023 до закінчення судових дебатів представник відповідача адвокат Войнарський А.Й. зробив заяву про подання доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд відповідно до ст. 246 ЦПК України призначив судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених ОСОБА_2 судових витрат. Також ОСОБА_2 наданий строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Приймаючи до уваги, що рішення суду постановлене 23.08.2023, строк для подання зазначених доказів закінчився 28.08.2023. Однак докази понесених відповідачем судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду надані не були.

Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких підстав відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд доходить висновку, що заява ОСОБА_2 про розподіл судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3007 (три тисячі сім) гривень 50 копійок.

Судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11992 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яності дві) гривні 50 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 5096 (п`ять тисяч дев`яносто шість) гривень 79 копійок відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про розподіл понесених та пов`язаних з розглядом справи судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Островська Олеся Нектаріївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Войнарський Андрій Йосифович, місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 24А, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська