Справа № 591/3493/20
Провадження № 2/591/183/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ї особи: ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3-ї особи: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 вона є власником автомобіля FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 і є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до наказу №4 від 28.09.2014 року нею ФОП ОСОБА_1 за автомобілем FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 був закріплений водій ОСОБА_3 06 березня 2020 року о 12-15 год. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, в районі торгового центру «Євроспорт» ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2101 ЗНГ номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок втрати свідомості, не зміг обрати безпечної швидкості в русі, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився поблизу парковки. В результаті зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №99 від 25.05.2020 року в ДТП, яка сталася 06 березня 2020 року, водій, керуючи автомобілем ВАЗ-2101 ЗНГ номерний знак НОМЕР_3 порушив ряд вимог п.2.3.б, 2.9.б,12.1.,12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п.2.3.б, 2.9.б,12.1.,12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобіль позивачки FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 91187 грн. 66 коп., а також просить суд стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати по справі: 1022 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 6000 грн..

Позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Бондар В.М. в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 , його представник адвокат Юшкевич Є.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечували повністю, вважають, що так як відсутні тяжкі, особливо тяжкі наслідки внаслідок настання ДТП, а також що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому просять суд в позові відмовити повністю.

3-тя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав повністю і пояснив суду, що ДТП сталося з вини відповідача по справі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №591/1876/20, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об»єктивному розгляді справи, керуючись законом, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлюється, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 є власником автомобіля FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 (а.с.9).

Позивачка ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с.10).

Відповідно до наказу №4 від 28.09.2014 року нею ФОП ОСОБА_1 за автомобілем FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 був закріплений водій ОСОБА_3 (а.с.11-13), тобто ОСОБА_3 керував транспортним засобом на законних підставах.

06 березня 2020 року о 12-15 год. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, в районі торгового центру «Євроспорт» відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2101 ЗНГ номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок втрати свідомості, не зміг обрати безпечної швидкості в русі, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився поблизу парковки. В результаті зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с.15-17).

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №99 від 25.05.2020 року в ДТП, яка сталася 06 березня 2020 року, водій, керуючи автомобілем ВАЗ-2101 ЗНГ номерний знак НОМЕР_3 порушив ряд вимог п.2.3.б, 2.9.б,12.1.,12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п.2.3.б, 2.9.б,12.1.,12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ-2101 мав технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди,шляхом своєчасного застосування гальмування. Водій автомобіля FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення (а.с.20-29).

Внаслідок ДТП автомобіль позивачки FORD TRANZIT державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Згідно звіту про оцінку майна, а саме вартість відновлювального ремонту складає 87187 грн.66 коп. (а.с.31-68).

Крім того, судом встановлені наступні витрати позивачки ОСОБА_1 , а саме: 3000 грн. витрати на проведення авто-технічної експертизи та 1000 грн. витрати на проведення звіту оцінки пошкодження транспортного засобу, які підтверджено документально.

За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Посилання відповідача та його представника, що провадження по адміністративній справі №591/876/20 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки іншої особи, відповідальної за шкоду, завдану позивачу не встановлено.

Відшкодування шкоди саме винною особою потерпілому кореспондується з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», та п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Ст. 22 ЦК України позивачу, як особі, якій завдано збитків у зв`язку із пошкодженням майна, гарантовано право на їх повне відшкодування.

Пунктом 1 ч.2. ст.22 ЦК України визначено, що, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

ОСОБА_1 були завдані збитки в результаті дорожньо-транспортної пригоди саме з вини відповідача.

Крім того, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені також ст. 1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 майну позивачки ОСОБА_1 була завдана шкода. Транспортний засіб було пошкоджено, позивач був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, потребі у використанні додаткового транспорту, додаткових витрат та часу на відновлення порушеного права, додаткові потрясіння у зв`язку з судовими справами як наслідками пошкодженняїї автомобіля. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з вини відповідача була завдана також немайнова шкода позивачу, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням майна та неправомірними діями відповідача щодо нього та негативним наслідкам у житті позивача.

Суд, виходячи із засад виваженості розумності та справедливості, вважає необхідним і достатнім визначити розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в сумі 2000 гривень.

Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн., то до суду не надано належних доказів того, що позивачкою дійсно були понесені такі витрати, а тому в цій частині необхідно відмовити.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 1022 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) збитки (матеріальну шкоду) завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі - 91187грн.66 коп., 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1022 грн. в рахунок повернення судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО