Справа №: 343/1725/23
Провадження №: 2/0343/480/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 19.07.2023 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою, в якій просить:

шлюб між ним та відповідачкою , зареєстрований 16 червня 2003 року Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис за №3 - розірвати;

судові витрати по справі він несе одноособово.

Свої вимоги мотивує тим, що з дружиною вони зареєстрували шлюб 16 червня 2003 року в Новоселицькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області.

У них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких ОСОБА_4 є неповнолітньою.

Спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 не має, оскільки їй виповнилося чотирнадцять років, вона сама визначить, з ким з батьків вона бажає проживати після розірвання шлюбу.

Останнім часом їх з дружиною сімейні відносини ускладнилися. Дружина стала байдужою до нього, в сім`ї почались непорозуміння , сварки, скандали, під час яких наносяться взаємні образи. Як виявилося, дружина зраджує йому в подружній вірності, в чому він мав можливість сам переконатися. Це сталося після того, як дружина виїхала за кордон в Чехію. За таких обставин жити з дружиною не бажає. Він втратив інтерес до неї, як і вона до нього, між ними втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що продовжувати їх сімейні стосунки не доцільно, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Вони не проживають разом з квітня 2023 року, сімейних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер. Дружина згідна на розірвання шлюбу, однак розірвати шлюб через органи РАЦСу не бажає. Тому ніякі заходи для примирення не дадуть бажаних результатів, а отже не має підстав застосовувати положення ст. 111 СК України, оскільки прийняте ним рішення є обдуманим, зваженим і остаточним (а.с.1-2).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Оленин О.Ф. ( ордер серії АТ №1048054, договір від 19.07.2023 а.с.17-18) в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просили позов задоволити, ухваливши рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_2 , в підготовче судове засіданні не з`явилась, хоч про час та місце його проведення була належним чином повідомлена судом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15). В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої відповідачка ОСОБА_2 просить розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу, проводити без неї, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.16).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачкою, не суперечать Закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Cуд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 16.06.2003 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , 16 червня 2003 року був укладений шлюб зареєстрований Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .

За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_8 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 а.с.8) та 23 листопада 2008 року донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.9).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.

Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

З огляду на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Однак, позивач просить понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду, залишити за ним.

За таких обставин, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн при поданні позову до суду, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 2003 року Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №3 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель : с.Княжолука, Калуського району, Івано-Франківської області, 77540.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Суддя: