ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Суми

Справа №577/4948/21

Номер провадження 22-ц/816/1167/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Переходова Миколи Віталійовича на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року в складі судді Кравченко В.О., ухваленого в м. Конотопі, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами розірваний, донька проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні, а тому виникла потреба у стягненні аліментів з відповідача, який офіційно працює у Польщі, його заробіток становить 3010 злотих на місяць. Вважає, що відповідач має обов`язок та можливість сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн на місяць.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісяця аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн, починаючи стягнення з 18 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 805,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Переходов М.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду змінити та стягнути з відповідача аліменти у сумі 6000 грн на місяць.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд стягнув аліменти у сумі, яка становить 15,27% від доходу відповідача, тобто менше за 1/4 частину доходів або 25%.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить зменшити стягнуті з нього аліменти до 3000 грн. Зазначає, що вимоги позивачки про стягнення 6000 грн аліментів на утримання усиновленої дитини є безпідставними. Позивачка створила нову сім`ю, змінила прізвище, приховує отримувані доходи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого відповідачем у відзиві клопотання про витребування нових доказів, зокрема доказів, які підтверджують доходи позивачки, оскільки відповідач, крім того що визнає позов про щомісячне стягнення аліментів на суму 3000 грн, рішення суду в апеляційному порядку не оскаржує, хоча має на це право. Відтак, апеляційний суд не розглядає заявлені у відзиві на апеляційну скаргу вимоги про зменшення розміру аліментів до 3000 грн та витребування нових письмових доказів задля доведення позиції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 20 березня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2021 року (а.с. 7).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою позивачки ОСОБА_1 та була усиновлена відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 14)

Донька сторін проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні.

Відповідач проживає та офіційно працевлаштований в Республіці Польща, його заробіток становить 3010 злотих нарахованими, а виплаченими - 2363,56 злотих (а.с. 88-89).

Судом також встановлено, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти у сумі 3000 грн на місяць, посилаючись на необхідність оренди житла в Республіці Польща, а також на законодавчо визначений обов`язок матері по утриманню дитини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з відсутності між сторонами домовленості щодо способів виконання кожним з них обов`язку утримувати дитину. Частково задовольняючи вимоги позивачки, суд не взяв її доводи щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн, оскільки не доведені витрати на утримання дитини у сумі 10000 грн на місяць та щомісячні витрати на оренду житла в розмірі 4871 грн. Взявши до уваги офіційний заробіток батька дитини у сумі 2363,56 злотих, тобто 20565,33 грн, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів на рівні 4000 грн на місяць, який не буде надмірним тягарем для відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням зазначених вище вимог закону суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач здатен надавати допомогу на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 4000 грн. При цьому, на підставі наданих сторонами доказів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Виходячи з принципу рівності покладеного на кожного з батьків обов`язку утримувати дітей до їх повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, визначений місцевим судом розмір аліментів на дитину не можна визнати несправедливим. Підстав для збільшення розміру аліментів з урахуванням доведених у справі обставин та наданих доказів немає, як і відсутні підстави для зменшення їх розміру.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що суд стягнув аліменти у розмірі, який становить 15,27% від доходу відповідача у той час як за судовою практикою розмір аліментів, який зазвичай стягується, становить від 1/4 до 2/5 частин доходу платника, тобто від 25 % до 40 %, є безпідставними, оскільки стягнута судом сума аліментів у розмірі 4000 грн перевищує мінімально рекомендований розмір аліментів на одну дитину (розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у 2023 році - 2833 грн). Стягнута судом сума якнайкраще забезпечить інтереси дитини у матеріальному плані з огляду на вік неповнолітньої, рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді позивачкою не доведено, що витрати на утримання неповнолітньої дитини становлять суму, яка перевищує розмір стягнутих судом аліментів (4000 грн), ураховуючи, що обов`язок батьків на утримання дитини є спільним.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Крім того, відповідач не обмежений у праві дійти згоди з позивачкою, як одержувачкою аліментів, щодо способу їх стягнення і відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України вирішити це в судовому порядку.

Решта доводів апеляційної скарги, з огляду на викладене вище, висновків місцевого суду в частині визначеного розміру аліментів не спростовують.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі ст. 89 ЦПК України правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Переходова Миколи Віталійовича залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина