31.08.2023 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Леонов О.С.,
при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ФГ «САПФІР-АГРО» про встановлення факту недостовірності розповсюдженої інформації та її спростування, -
До суду із заявою звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.В. про встановлення факту недостовірності розповсюдженої інформації та ії спростування та просить:
Встановити юридичний факт, що інформація, яка розміщена на анонімному телеграм-каналі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та на наступних веб- сайтах з посиланнями , а саме :
1.Інформацію в частині, яка викладена на анонімному телеграм-каналі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а саме: "Колабораціонізм.Мародерство.. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Музиківка. Співвласник ФГ "Сапфір-Агро" (по суті власник він, але директором записана його дружина, ОСОБА_3 , також у співвласниках вся інша сім`я) - вирощування зернових, технічних культур, овочів і баштанних, розведення молочної продукції, свинарствоптахівництво. 2010-15 рр. член ПП "Партіїрегіонів" і депутат Херсонської обласної ради від цієї партії, 2020 - член ПП "Блок Володимира Сальдо" і депутат Херсонської обласної ради від цієї партії. Співпрацює з окупаційної владою, награбоване ними зерно висипають на його току. Можливо, має відношення до вбивства ОСОБА_4 , котрий був його помічником і учасником ТРО. Мародерство разом з російськими військовими. Надає інформацію хто виїхав і іншу інформацію по селу. Сім`я теж співпрацює з окупантами."
" Колабораціонізм.Мародерство... ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Музиківка. Співвласник ФГ "Сапфір-Агро" (по суті власник він, але директором записана його дружина, ОСОБА_3 , також у співвласниках - вся інша сім`я) - вирощування зернових, технічних культур, овочів і баштанних, розведення молочної продукції, свинарствоптахівництво. 2010-15 рр. член ПП "Партії регіонів" і депутат Херсонськоїюбласної ради від цієї партії, 2020 - член ПП " ОСОБА_6 " і депутат ради від цієї партії. Співпрацює з окупаційної владою, награбоване ними зерно висипають на його току. Можливо, має відношення до вбивства ОСОБА_4 , котрий був його помічником і учасником ТРО ОСОБА_8 разом з російськими військовими. Надає інформацію хто виїхав і іншу інформацію по селу. Сім`я теж співпрацює з окупантами." - є недостовірною та такою, що порушує гідність та перешкоджає діловій репутації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), та спростувати її.
Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 08.02.2023 року заяву було залишено без руху.
28.02.2023 року на адресу суду від представник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.В. надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2023 року відкрито провадження по справі.
Учасники справи у судове засідання, не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. 31.08.2023 року заявником та його представником надано до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали поданої заяви в порядку окремого провадження суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998р.), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування в порядку окремого провадження, заявник посилається на те, що особа, яка поширила недостовірну інформацію невідома, а відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
При цьому, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких узагалі не було або які були, але відомості про них не відповідають дійсності. Крім того, законодавець уточнює, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила таку інформацію, не доведе протилежне.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.
Захищаючи свої права, особа, щодо якої поширено недостовірну інформацію, має довести факт того, що таке поширення інформації порочить його честь, гідність і ділову репутацію.
Якщо говорити про поширення негативної інформації в мережі інтернет, то відповідачем у такій справі є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту/порталу. При цьому саме позивач (людина, яка захищає своє чесне ім`я) зобов`язаний знайти і встановити дані цих осіб, оскільки ця інформація повинна бути відображена в позовній заяві (ст. 119 ЦК України).
Якщо ж автор поширеної інформації невідомий, або його місце проживання/перебування встановити не вдається, якщо інформація носить анонімний характер і доступ на сайт є вільним, то належним відповідачем у такій справі буде сам власник веб-сайту, на якому розміщувався інформаційний матеріал, оскільки саме цей власник ресурсу створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.
Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Відповідно до Закону України «Про телекомунікації», доменне ім`я позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.
Дані про доменне ім`я, якщо до нього підключено діючий в мережі Інтернет веб-сайт, мають містити ІР адреси веб-хостингу дані про провайдера на серверах якого розміщено сторінки веб-сайту. Знаючи назву та адресу провайдера, можна звернутись до нього або з адвокатським запитом, або, якщо він ігнорує адвокатський запит, витребувати інформацію про його клієнта замовника послуги хостингу через суд.
Тобто, у даному випадку, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Отже, посилання ОСОБА_1 на неможливість встановлення особи, яка поширила недостовірну інформацію та звернення до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування в окремому проваджені, є передчасними, та спростовуються документами, доданими до заяви.
З урахуванням викладеного, враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та положення Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наявних матеріалів справи за заявою ОСОБА_1 судом вбачається наявність спору про поширення негативної інформації в мережі інтернет, який має розглядатись в порядку позовного провадження та відповідачем у такій справі є автор відповідного інформаційного матеріалу або власник веб-сайту/порталу на якому поширено вказану інформацію.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подавати позов на загальних підставах.
Оскільки, судом під час розгляду справи встановлено обставини, що можуть свідчити про виникнення спору про поширення негативної інформації в мережі інтернет вказане є підставою для залишення заяви без розгляду.
Керуючись ст.ст. 260, 294, 353 ЦПК України,-
Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ФГ «САПФІР-АГРО» про встановлення факту недостовірності розповсюдженої інформації та її спростування - залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного тексту.

Повний текст ухвали складено 31.08.2023 року.

Суддя: О.С. Леонов

31.08.23