Справа №225/4045/21
Провадження №2/225/10/2023
Дзержинський міський суд Донецької області
=========================================================================
УХВАЛА

іменем України

05 вересня 2023 року Дзержинський міський суд Донецької області

у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання їх спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначив, що з відповідачем він перебував у шлюбі, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2014 був розірваний. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2019 року стосунки між ним та ОСОБА_3 стосовно виховання сина, питань стану здоров`я та проживання погіршилися. З зазначеного часу порозумінь щодо місця проживання сина між ними не досягнуто. Зазначає, що ОСОБА_5 не має самостійного доходу, оскільки перебуває у відсустці по догляду за дитиною до трьох років. В той же час він працює, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Він разом з сином проживає у трикімнатній квартирі, яка належить його матері. Для сина створені належні умови для проживання. Жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з сином він не чинить. Позивач вважає, що найкращим інтересам дитини буде визначенням місця проживання з ним.

Просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Провадження у справі відкрито 21.07.2021.

20.10.2021 справу передано у провадження судді Челюбєєва Є.В. зі стадії підготовчого провадження, провадження у справі № 225/4045/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визначення місця проживання малолітньої дитини зупинено до набрання законної сили рішенням по справі № 225/2468/21 за позовом представника позивача адвоката Карнаухова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

07.08.2023 провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання.

02.08.2023 представником відповідача направлено клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В підготовчому судовому засіданні позивач щодо заявленого представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі заперечував.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в підготове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти позову заперечує, оскільки місце проживання дитини вже визначено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.01.2023 у справі № 225/2468/21 позов представника позивача адвоката Карнаухова А.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Військово - цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про визначення місця проживання малолітньої дитини задоволено, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року (№ 22-ц/803/4156/23 Справа № 225/2468/21) рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31 січня 2023 року у цивільній справі за позовною заявою представника позивача адвоката Карнаухова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк, про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без змін.

Так, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі вичерпно визначені статтею 255 ЦПК України і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв`язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановленні з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Аналогічний за змістом висновок зазначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц.

Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року, справа №908/299/18, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду у червні 2021, просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований тим, що між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. ОСОБА_5 не має самостійного доходу, оскільки перебуває у відсустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивач вважає, що найкращим інтересам дитини буде визначенням місця проживання з ним, оскільки він має можливість забезпечити її гармонійний та всебічний розвиток. Крім того зазначає, що жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з сином він не чинить.

Саме наявність між сторонами конфліктних ситуацій з приводу місця проживання дитини, його виховання стало підставою для звернення позивача суду.

У справі №225/2468/21, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що між сторонами наявний конфлікт щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , який негативно позначається на дитині. ОСОБА_3 на даний перебуває у відпустці за доглядом за дитиною ( ОСОБА_6 , 2018 року народження), отримує державну допомогу у розмірі 860 грн., пенсію по інвалідності 2200 грн. та аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 3000 грн., наразі ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання добрі, також є можливість для проживання старшого сина в разі вирішення справи в суді. Мати дуже бажає, щоб син проживав з нею і готова всім його забезпечувати. Крім того, було встановлено, що батько, хоча й належним чином займається вихованням та утриманням дитини, однак, перешкоджаючи ОСОБА_3 у спілкуванні із сином, позбавляє його як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушує їх право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини.

Таким чином, підставою позовної заяви ОСОБА_1 є такий же самий спір щодо місця проживання їх спільної дитини. При цьому суд звертає увагу, що всі обставини, якими позивач ОСОБА_1 обгрунтовує свої позовні вимоги були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та їм була надана відповідна оцінка, в тому числі щодо звернень позивача до поліції з приводу вчинення відповідачем кримінальних правопорушень.

За таких підстав суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що є рішення суду, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 200, п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визначення місця проживання малолітньої дитини закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є.В. Челюбєєв