Справа № 595/1474/23
Провадження № 2-з/595/9/2023
У Х В А Л А

31 серпня 2023 року

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 серпня 2023 року частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пасічника А.З., про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №595/1474/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя. Вирішено накласти арешт шляхом заборони відчуження на: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26351086, який 05 лютого 2009 року зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 ; 14/100 частки нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37396028, що 07 грудня 2012 року зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 ; автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», 1997 року випуску, об`єм двигуна 4000 куб. см, який зареєстрований за відповідачем 02 грудня 2012 року; транспортний засіб ПР GS-01, 2009 року випуску (гідроцикл), який зареєстрований за відповідачем 29 квітня 2010 року.

04 серпня 2023 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

31 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пасічник А.З. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen», НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2461 см.куб., який зареєстрований за відповідачем 22 листопада 2011 року, вартістю на даний час орієнтовно 12850 доларів США.

Необхідність забезпечення позову вмотивована тим, що є підстави вважати, що дане майно, яке є спільною сумісною власністю сторін, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, так як відповідач схильний до протиправної поведінки. Відтак, у разі невжиття заходів забезпечення позову відчуження майна відповідачем без згоди позивача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розгляд заяви згідно ст.153 ЦПК України здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) №31/19-П-120а.з. від 15.08.2023 на адвокатський запит №08/08-1 від 08.08.2023, згідно ЄДР МВС, станом на 15 серпня 2023 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані наступні транспортні засоби:

-«Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2967 куб. см, дата реєстрації: 23 липня 2021 року (зареєстрований станом на 04.11.2022);

-ПР GS-01, д.н.з. НОМЕР_3 , 2009 року випуску, дата реєстрації: 29 квітня 2010 року;

-«Volkswagen transporter», д.н.з. НОМЕР_4 , 1985 року випуску, об`єм двигуна 2370 куб.см., дата реєстрації: 10 квітня 2004 року;

-«Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб. см, дата реєстрації: 22 листопада 2011 року

-«Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_5 , 1997 року випуску, об`єм двигуна 4000 куб. см, дата реєстрації: 02 грудня 2012 року.

16 січня 2020 року за ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль марки «BMW» Х5, д.н.з. НОМЕР_6 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2936 куб.см., який 23 червня 2021 року та 22 червня 2022 року перереєстровувався на інших власників.

Згідно із ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із заяви, позивач просить накласти арешт на майно, яке набуте у шлюбі, а саме на автомобіль марки «Volkswagen», НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб.см, який зареєстрований за відповідачем 22 листопада 2011 року.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предметом позову по даній справі є нерухоме та рухоме майно, яке підлягає поділу.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що між сторонами існує спір, зважаючи на те, що позивач в порядку поділу майна просить визнати за нею право власності на частину спірного майна, належність рухомого майна відповідачу, суд приходить до висновку, що існує реальна ймовірність, що відповідачем ОСОБА_2 можуть вживатися дії щодо відчуження третім особам спірного майна, що в подальшому може унеможливити та/або утруднити виконання рішення суду.

Разом із цим, суд звертає увагу на наступне.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги також й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в забороні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а ефективно захистити права позивача зможе саме заборона його відчуження.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, оцінюючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково, накласти арешт шляхом заборони відчуження на автомобіль марки «Volkswagen», НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб.см, який зареєстрований за відповідачем 22 листопада 2011 року

Суд вважає, що такийвид забезпечення позову, як накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження є співмірним, достатнім та в той же час не буде порушувати прав відповідача.

Керуючись ст.ст.149-153, ст. 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича, про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №595/1474/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на:

-автомобіль марки «Volkswagen», НОМЕР_1 , 2005 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб.см, який зареєстрований за відповідачем 22 листопада 2011 року.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а також Бучацькому відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена 31 серпня 2023 року.

Суддя І. І. Тхорик