КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/11889/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11237/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Майбоженко А.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2019 року у розмірі 28 892,82 грн. станом на 15 вересня 2022 року.

Свої вимоги мотивував тим,що 28 лютого 2019 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що відображено у розрахунку заборгованості.

Вказував, що станом на 16 вересня 2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 16 вересня 2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості та продовжив ухилятись від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 15 вересня 2022 року заборгованість становить 28 892,82 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 28 892,82 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. (а.с. 1-7).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Вказував, що відповідачем на користь позивача було повернуто грошові кошти в розмірі 45 160,47 грн. Вказані обставини не заперечуються позивачем з огляду на долучену до позову таблицю розрахунку заборгованості. Зокрема у останній колонці таблиці «сума погашення за наданим кредитом» зазначено, що загальна сума, яку відповідач повернув на користь позивача, складає 45 160,47 грн. При цьому, загальна сума наданого кредиту становить 20 000 грн.

Зазначав, що у своєму позові позивач посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктiв monobank, затверджених Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набув чинності 27.11.2021, тоді як кредит ОСОБА_1 був виданий 28.02.2019. При отримані кредиту відповідач підписав лише анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Інших документів, у тому числі, щодо нарахування відсотків за користування кредитом тощо, з банком він не узгоджував і не підписував. Водночас, анкета-заява не містить строки здійснення періодичних платежів, так само в ній не встановлена процентна ставка. Вважає, що суми надходжень, які банком були безпідставно розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту та загальна сума, яка була повернута становить 45 160,47 грн. (а.с. 76-79).

У відповіді на відзив позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилався на те, що відповідно до анкети-заяви від 28 лютого 2019 року боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, якi складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку, які діяли на момент підписання анкети-заяви. Також відповідач підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Саме в умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка та договір є обов`язковим для виконання.

ОСОБА_1 не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів. Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користуватись карткою, а отже з ними погодився.

Зазначав, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача відповідно до розділу "Використання електронного підпису" Умов та правил удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підписані Клієнтом та /або Банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються Банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільний додаток клієнту, а також їх копії можуть бути надані Банком на паперовому носію на запит клієнта.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Зазначає, що у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання наслідки банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Monobank». Тобто лише шляхом попереднього погодження з умовами і правилами надання банківських послуг можливе отримання кредиту.

Відповідач повідомив свою згоду з умовами надання банківських послуг «Monobank», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер НОМЕР_2 .

Наголошував, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 28 лютого 2019 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) - 8 892,82 грн. Себто заборгованість складає 28 892,82 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного ОСОБА_1 кредитного ліміту у сумі 20 000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 8 892,82 грн.

Овердрафт - (мінус) 8 892,82 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Крім того, зауважував, що відповідачем була оформлена одна заява послуги «Розстрочка» на загальну суму 4 760,00 грн. Дана послуга оформлюється у мобільному додатку «Monobank», та затверджується електронним цифровим підписом. Відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт.

Отже, відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору (а.с. 83-89).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2019 року станом на 15 вересня 2022 року: 28 892 грн. 82 коп. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту, 2 481 грн. - судового збору (а.с. 104-110).

Не погодившись з рішенням районного суду, 08 червня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову (а.с. 113-120).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що погасив за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2019 року суму заборгованості у розмірі 45 160,47 грн. Вказані обставини не заперечуються позивачем з огляду на долучену до позову таблицю розрахунку заборгованості. Зокрема у останній колонці таблиці «сума погашення за наданим кредитом» зазначено, що загальна сума, яку відповідач повернув на користь позивача, складає 45 160,47 грн. Суд першої інстанції не надав оцінки цим обставинам, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Також судом не з`ясовано чи було ознайомлено відповідача з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», затверджених протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року, що набув чинності 27 листопада 2021 року. Вказував, що при отриманні кредиту підписав лише анкету-заяву, а інших документів не підписував. Вважає, що суми надходжень, які банком були безпідставно розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту та загальна сума, яка була повернута становить 45 160,47 грн.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Відповідно до матеріалів справи, 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій зазначено: «Прошу відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні на ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов» (а.с. 13).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2)

Згідно з п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» в редакції від 24 листопада 2021 року, яка набула чинності з 27 листопада 2021 року (а.с. 14-38).

В матеріалах справи також містяться копії додатків, до яких включено Тарифи, Паспорт споживчого кредиту (а.с. 39-46).

Як вбачається з довідок АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 видано кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії до 07/24 та 28 лютого 2019 року встановлено кредитний ліміт в сумі 20 000,00 грн. (а.с. 93-94).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 лютого 2019 року станом на 15 вересня 2022 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 28 892,82 грн. (а.с. 9-11).

Також до суду було надано виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 28 лютого 2019 року по 15 вересня 2022 року (а.с. 90-92).

Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 власноруч підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» (а.с. 13).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2).

Позивач посилався на те, що відповідач повідомив свою згоду з умовами надання банківських послуг «Monobank», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер НОМЕР_2 .

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів, що ОСОБА_1 підписав Умови і правила надання банківських послуг шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, штрафу та пені.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28 лютого 2019 року шляхом підписання анкети-заяви.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2019 року станом на 15 вересня 2022 року за тілом кредиту у розмірі 28 892,82 грн.

При цьому, як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 було видано кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії до 07/24 та встановлено кредитний ліміт в сумі 20 000,00 грн. (а.с. 93-94).

В обґрунтування заявленої до стягнення суми заборгованості позивач зазначав, що ця заборгованість складається з повністю використаного ОСОБА_1 кредитного ліміту у сумі 20 000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 8 892,82 грн.

В свою чергу відповідач посилався на те, що погасив суму заборгованості за наданим кредитом на суму 45 160,47 грн., у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів перевірила надані позивачем розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів відповідача по картці та встановила, що за період з 28 лютого 2019 року по 15 вересня 2022 року ОСОБА_1 здійснив погашення за наданим кредитом у загальному розмірі 41 428,63 грн., що перевищує кредитний ліміт 20 000,00 грн., який був встановлений банком на його картці 28 лютого 2019 року.

При цьому, з виписки про рух коштів по картці вбачається, що банк з березня 2019 року щомісячно списував з картки ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом.

Проте у підписаній сторонами анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 28 лютого 2019 року відсутні умови про сплату відсотків.

Кредитор не позбавлений можливості вимагати сплати сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 625 ЦК України, проте таких вимог позивач у цьому провадженні не заявив.

Проаналізувавши наявні у справі докази апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту відсутні, оскільки відповідач погасив заборгованість за наданим кредитом, який був встановлений йому на картку у вигляді кредитного ліміту у сумі 20 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк».

Отже, судове рішення районного суду з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати із ухваленням нового судового рішення по суті заявлених позовних вимог про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у цій справі.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України з позивача на користь держави слід стягнути 3 721,50 грн. (2 481,00 грн. ? 150 %) судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року - скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () в дохід держави 3 721,50 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова