печерський районний суд міста києва
24 січня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Головко Ю. Г.,
за участю секретаря судового засідання Солонухи Д. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів встановленого в рамках наказного провадження, -
У серпні 2022 ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів встановленого в рамках наказного провадження.
Зазначав, що відповідно до судового наказу судді Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2022 з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти в розмірі однієї третини частини заробітку доходу, не менше п`ятдесяти відсотків, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, на утримання дітей, сина ОСОБА_3 , доньки ОСОБА_4 , починаючи з 18.11.2021 до досягнення дітей повноліття.
Натомість, з початку введення воєнного стану фінансовий стан позивача значно погіршився, кількість контрактів зменшилась та продовжує зменшуватись, що ставить ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище і не можливість сплачувати аліменти. Крім того, на його утримані перебуває мати - ОСОБА_5 , яка є одинокою особою похилого віку. В той же час, позивач орендує житло, оскільки власну квартиру подарував відповідачці у 2020 році.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву суду не подала. Про розгляд даної справи обізнана, адже в матеріалах справи міститься розписка від представника відповідача - адвоката Пекельного В.В., про отримання позовної заяви з додатками та ознайомлення з матеріалами провадження.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
28.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що 28.02.2014 складено відповідний актовий запис № 257, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 28.02.2014 року, серія НОМЕР_1 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_2 ».
У шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.09.2015 складено відповідний актовий запис № 1996 та 17.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 10.01.2018 складено відповідний актовий запис № 57 та 10.01.2018 Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .
Відповідно до копії Договору дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луцькою О. А., 11.08.2020 ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 квартиру у АДРЕСА_1 .
12.01.2022 ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_5 уклали нотаріально посвідчений договір у зв`язку з тим, що мати позивача проживає одна та втратила годувальника сім`ї, потребує матеріальної допомоги (тобто не має можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсії та відсутністю іншого доходу), та про те, що син щомісячно сплачуватиме матері у добровільній формі виплати у розмірі, що становлять частку від його доходу. Також, згідно п. 2 Договору, син зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на матір, спричинених тяжкою хворобою, інвалідністю та немічністю.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Стаття 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд також звертає увагу на те, що позивач повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для дитини відповідного віку, рівні. Ефективне забезпечення матеріального і як наслідок соціального добробуту власних дітей, що виховуються у неповній сім`ї, пом`якшує наслідки повсякденної відсутності батька поряд з неповнолітніми дітьми та надає таким дітям більше можливостей та підвищує доступність її гармонійного розвитку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня - 2100 грн., з 01 липня - 2201 грн., з 01 грудня - 2272 грн., працездатних осіб: з 01 січня - 2481 грн., з 01 липня - 2600 грн., з 01 грудня - 2684 грн.
Суд вважає правомірними вимоги позивача про зміну розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошової сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 192, 194 СК України, ст. ст. 2, 141, 142, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів встановленого в рамках наказного провадження, задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю. Г. Головко