Справа № 646/4074/21
№ провадження 2/646/366/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

за участю секретаря Безверхої В.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/4074/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про поділ майна, набутого в період шлюбу шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частку майнових прав на двокімнатну квартири АДРЕСА_1 , права власності на 1/2 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . В обґрунтування позову зазначив, що з 02.06.2018 р. він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, його записано батьком дитини відповідачки від іншого шлюбу, за заявою про визнання батьківства ОСОБА_6 . На даний час шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. 23.07.2020 року між відповідачкою, ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», ТОВ «Новаторбуд» укладено Додатковий договір №1 до Попереднього договору № 181/7 від 23.07.2020 року, відповідно до якого до відповідачки ОСОБА_4 переходять права покупця за Договором купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . загальною площею 65.90 кв.м.. житловою площею 31,97 кв.м., вартістю 948960,00 гривень., не пізніше 30.09.2021 року, за умови сплати в передбаченому п. 1.1.4 Попереднього договору № 181/7 від 23.07.2020 року порядку вказаних коштів. На виконання вимог вищезазначеного договору відповідачкою ОСОБА_4 на рахунок ТОВ «Новаторбуд» сплачено зазначену у договорі суму 948960,00 гривень, але грошові кошти в розмірі 948960,00 гривень фактично були передані позивачем. Таким чином, ним та відповідачкою під час шлюбу придбані майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 948960,00 гривень, при цьому вартість 1/2 частки таких майнових прав складає 474 480,00 гривень. Крім того, під час шлюбу за кошти позивача придбаний автомобіль NISSAN Navara 2.3D D/C 7АТ PLATINUM, вартістю 1080000,00 гривень. Крім того, під час шлюбу за кошти позивача придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 47.6 кв.м., житловою площею 28.9 кв.м.

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом про розподіл спільного майна подружжя у наступному порядку: визнати за ОСОБА_4 та за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 за кожним, визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , за кожним, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частини об`єкта інвестування за Договором №ФББ-111-М/56-1 від 11.02.2021 року (50%), а саме у розмірі 394 000,00 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що з 02.06.2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу відповідач виявив бажання зареєструвати її сина ОСОБА_8 на своє прізвище та визнати факт батьківства по відношенню до нього. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 . 05.05.2021 року між ОСОБА_10 (продавцем) та нею (покупцем) укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Окрім того, під час перебування з відповідачем у шлюбі 23.07.2020 року позивачкою з ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» та ТОВ «Новаторбуд» укладено Додатковий договір №1 до Попереднього договору №181/7, відповідно до якого набуто майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 31,97 кв.м., вартістю 948 960,00 гривень. Також, під час перебування з відповідачем у шлюбі 11.02.2021 року ОСОБА_7 уклав Договір №ФББ-111-М/56-1 про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу за адресою АДРЕСА_4 (1 черга). Тімур Тімоті сплатив грошові кошти у розмірі 788 000, 00 гривень, що складає 42,46% вартості об`єкта інвестування квартири АДРЕСА_5 . Але, всупереч ч. 1 ст. 65 СК України, які закріплюють норму, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, на підставі власної заяви, ОСОБА_7 припинив дію Договору про участь у фонді фінансування від 22.04.2001 року. Грошові кошти, внесені в рахунок виконання зобов`язань у розмірі 788 000, 00 гривень по Договору були 11.06.2021 року повернуті ОСОБА_11 .

Ухвалою суду від 27.07.2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.12.2021 р. прийнято цивільну справу до провадження суддею Янцовською Т.М.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.

Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 вимоги, викладені в позові, підтримав у повному обсязі і просив задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Зустрічний позов ОСОБА_4 не визнав, пояснивши, що усе майно хоча і набуте під час шлюбу, але за власні кошти відповідача ОСОБА_3 , які належали йому ще до реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_12 позовні вимоги визнала у повному обсязі, доводи зустрічної позовної заяви підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб № 730, виданого 20.07.2018 р. управлінням по справах наседення округу, Ускюдар, Турецька Республіка, між позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 зареєстрований шлюб 02.06.2018 р.

23.07.2020 року між відповідачкою ОСОБА_4 та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», ТОВ «Новаторбуд» укладено Додатковий договір №1 до Попереднього договору №181/7 від 27.03.2020 р., відповідно щодо набуття майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 31,97 кв.м., вартістю 948 960,00 гривень.

З платіжного доручення № N TR 16080900.51954.13829 від 11.09.2020 р. убачається, що ОСОБА_4 сплатила на користь ТОВ «Новаторбуд» 948960,00 гривень за квартиру за вищезазначеною адресою.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.05.2021 р. право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_6 зареєстровано

за відповідачкою ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05.05.2021 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.05.2021 р. ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_4 купила квартиру за адресою АДРЕСА_6 .

Між ОСОБА_13 та ТОВ «ХРФФБ» укладено договір № ФФБ - 111-М/56-І від 11.02.2021 р. про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 .

З відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський регіональний фонд фінансування будівництва» від 13.07.2021 р. убачається, що 11 лютого 2021 року був укладений Договір № ФФБ - 111-М/56-І про участь у фонді фінансування будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 між ОСОБА_13 та ТОВ «ХРФФБ». Тімур Тімоті сплатив за Договором про участь у ФФБ грошові кошти у розмірі 788 000,00 гривень, що складає 42,46 % вартості об`єкта інвестування (квартири) АДРЕСА_5 . Договір про участь у ФФБ припинив свою дію на підставі особистої заяви ОСОБА_14 від 11.06.2021 р. та за взаємною згодою сторін, грошові кошти, внесені в рахунок виконання зобов`язань по Договору про участь у ФФБ повернені ОСОБА_15 .

Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову представником відповідача за первісним позовом не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_16 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/1 5-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

В судовому засіданні встановлено, що не оспорюється сторонами придбання спірного майна під час їх перебування у шлюбі, а тому належність сторонам майна на праві спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Угоди про добровільний поділ спірних квартир за адресами АДРЕСА_7 та АДРЕСА_6 , що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Таким чином, враховуючи те, що позивач просить поділити спірне майно, набуте в період шлюбу, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину спірних квартир за вищазазначеними адресами, інша частина у виді частини підлягає виділу на користь позивачки за зустрічним позовом.

Правовідносини з припиненням права на частку в майні з отриманням компенсації регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Враховуючи вимоги ст. 63 СК України щодо поділу майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, вимога позивачки за зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_7 грошової компенсації вартості 1/2 частини об`єкта інвестування за Договором №ФББ-111-М/56-1 від 11.02.2021 року (50%) не підлягає задоволенню, в зв`язку з відсутністю об`єкта спільної сумісної власності. Матеріали справи містять лише копію договору, укладеного між ОСОБА_13 та ТОВ «ХРФФБ» від 11.02.2021 р. про участь у фонді фінансування будівництва, а не набуття права власності на майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача за первісним позовом, а також позивачки за зустрічним позовом про поділ майна квартир за адресами АДРЕСА_8 , будинок АДРЕСА_9 , та про відмову у вимогах за зустрічним позовом про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини об`єкта інвестування.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 82, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна задовольнити.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, визнання права власності задовольнити частково.

Визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 за кожним, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 за кожним.

В іншій частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Тімур Тімоті, АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_4 , АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Т.М. Янцовська