Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2600/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2023 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області - у складі судді Довгого І.І.,
за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф., прокурора Сарненської міської прокуратури Данилюк Г.М., представника Сарненської міської ради Шило С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сарненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів ,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 17.09.2007 на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області у справі № 2-1229 від 08.08.2007, зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно - приміщення складу, що знаходиться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 20305909).
При цьому відповідач продовжує використовувати вказану земельну ділянку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці.
Прокурор Сарненської окружної прокуратури Данилюк Г.М. позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Представник Сарненської міської ради Шило С.М. позовні вимоги підтримала повністю просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з`явилася в судове засідання.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Рішенням Сарненської міської ради № 390 від 14.07.2021 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу ОСОБА_1 » міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_1 , за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови. Також зазначеним рішенням вирішено продати ОСОБА_1 у власність шляхом викупу земельну ділянку к.н. :01:028:1470 по АДРЕСА_1 , площею 0,0127 га.

В подальшому, 14.07.2022 Сарненською міською радою прийнято рішення № 949, яким внесено зміни до п. 1 додатку до рішення Сарненської міської ради № 390 від 14.07.2021, а саме змінено площу земельної ділянки к.н. :01:028:1470 по АДРЕСА_1 з 0,0127 га на 0,0307 га та виключено термін в 20 робочих днів для укладення договору купівлі- продажу.

Правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у 377 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як вбачається із положень ст. 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, за змістом ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, власник нерухомого майна не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно, у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

У той же час, ОСОБА_1 , з 17.09.2007року будучи власником об`єкта нерухомого майна приміщення складу, що знаходиться на зазначеній земельній ділянці, упродовж тривалого часу не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований такий об`єкт нерухомості, зокрема, не уклав договору оренди з Сарненською міською радою та не здійснив державну реєстрацію речового права. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Законодавцем встановлено, що відповідно до положень ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами ст. 14.1.147 ПК України, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5).

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.14.1.136 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 288.5.1 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Статтею 287ПК України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік,сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, у власника майна виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

У той же час, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 0.0307 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:028:1470, на якій розміщено належний йому об`єкт нерухомого майна.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 по даний час не оформлено документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою, на якій розміщено належний йому об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим місцевий бюджет упродовж тривалого часу недоотримав значних коштів у вигляді орендної плати за використання даною земельною ділянкою, чим заподіюється значна шкода інтересам територіальної громади, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до листа Сарненської міської ради від 17.05.2023 № 1410-02/17, розмір недоотриманих доходів за використання земельної ділянки площею 0,0307 га із кадастровим номером :01:028:1470 становить:

- за період з 27.05.2021 по 31.12.2021 2668,65 грн. (148258,31*3%/365*219 дні);

- за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 8192,24 грн. = (273 074,77*3%);

- за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 3097,34 грн. = (314035,99 *3%/365*120).

Таким чином, загальний розмір недоотриманих доходів за використання вказаної земельної ділянки складає 13958,23 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З аналізу змісту норм статей 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

У даному разі наявні усі три вказані ознаки.

Власником вказаної земельної ділянки в силу закону є територіальна громада в особі Сарненської міської ради.

Збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм, передбачених ст.ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Згідно цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для стягнення безпідставно збереженого майна (коштів) за п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, вина не має значення, оскільки незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення «виправданого очікування» відповідно до загальновизнаної практики Європейського суду з прав людини.

Так, п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У даних правовідносинах неотриманні кошти від оренди землі підпадають під визначення Європейським судом з прав людини «виправданого очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права комунальної власності територіальної громади Сарненської міської ради.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/473/19.

Отже, у даному випадку обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого користування ним спірною земельною ділянкою без сплати орендної плати, і не залежить від того, чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

При цьому, відновлення порушених прав Сарненської міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для ОСОБА_1 жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Частиною 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі ст. ст. 167, 170 ЦК України, набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4ст. 56 ЦПК України передбачено,що прокурор,який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

Територіальна громада міста Сарни в особі Сарненської міської ради є власником земельної ділянки та отримувачем коштів орендної плати, тобто саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому прокурор обґрунтовано звертається до суду з позовом саме в інтересах вказаної міської ради.

Сарненською окружною прокуратурою направлено на адресу Сарненської міської ради листи №53-401 вих.23 від 14.02.2023 та №53-1095 вих.23 від 01.05.2023, якими повідомлено про виявлений факт тривалого користування ОСОБА_1 земельною ділянкою комунальної власності за відсутності укладеного договору та проінформовано про наявні підстави для представництва інтересів держави.

Згідно з інформацією Сарненської міської ради від 17.05.2023 остання просить окружну прокуратуру вжити заходів щодо представлення інтересів громади в суді з метою стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Тобто, Сарненська міська рада була обізнана про необхідність захисту інтересів держави, мала відповідні повноваження для їх захисту, проте ефективних заходів не вжила.

Таким чином, Сарненською міською радою, як органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, самостійно заходи позовного характеру щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою не вживалися, у зв`язку із чим вказане порушення законодавства на даний час залишається не усунутим. Як наслідок, місцевий бюджет недоотримав належні йому кошти, що свідчить про неналежність захисту інтересів територіальної громади.

Вказане свідчить про неналежне здійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів територіальної громади, що відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Сарненської міської ради.

Отже, факт не звернення Сарненською міською радою до суду з відповідним позовом, свідчить про неналежне виконання нею своїх повноважень та нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Враховуючи позицію Верховного суду, викладену у постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 03.12.2019 у справі №920/121/19, бездіяльність вказаного органу Сарненської міської ради, обумовлює звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави.

На підставі викладеного, у даному випадку вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

З огляду на викладене вище, позов прокуратурою пред`явлений правомірно, згідно досліджених доказів суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури має бути стягнуто підтверджені судові витрати у справі в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст.12,81,141,263-265,280-283,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сарненської міської ради (вул. Широка, 31, м. Сарни, Рівненська область, 34500, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь територіальної громади Сарненської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 13958 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33028, р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк: Державна казначейська служба, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 18 серпня 2023 року.

Суддя: