Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 Справа №607/9597/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Мокрій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карпа М.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5592171, зареєстрованого 03.09.2007 за № 5592171 реєстратором - Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 14.04.1997 - Народного суду м. Тернополя.

В обґрунтування вимог посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Приватним нотаріусом при перевірці відомостей, зазначених у державних реєстрах було виявлено обтяження, накладене на нерухоме майно померлої, а саме наявний діючий запис про арешт нерухомого майна - вказаної вище квартири, підстава обтяження - ухвала від 14.04.1997 року Народного суду м. Тернополя, реєстратором обтяження зазначена - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, власником квартири - ОСОБА_2 . Вказана квартира відповідно до договору купівлі-продажу від 26 грудня 1997 року продана ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які є власниками спірної квартири, право власності на квартиру АДРЕСА_1 продавцем набуто до рішення Тернопільського міського суду від 24 червня 1997 року у справі 2-820/97 в ході розгляду якої було накладено арешт на квартиру. Вона ОСОБА_1 , як спадкоємець не може набути право власності на спадкове майно, оскільки на нього накладений арешт, в зв`язку з чим позивач просить суд скасувати арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Карпа М.М. подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.)

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 , обтяження зареєстроване на підставі ухвали б/н, 14.04.1997 року Народний суд, реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 5592171.

Як вбачається із ухвали Тернопільського міського суду від 24.03.1997 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . 09.04.1997 року ухвалу надіслано для виконання.

Рішенням Тернопільського міського суду від 24 червня 1997 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір дарування від 13.04.1993 року посвідчений Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою зареєстрований в реєстрі за № 5-2566 згідно з якого ОСОБА_5 подарував кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Визнано недійсним реєстраційне посвідчення від 15.04.93р. на кв. АДРЕСА_1 за № 499 на ім`я ОСОБА_2 . Поставлено сторони в попереднє положення, повернувши кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 26 грудня 1997 року, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційних посвідчень виданих 29.12.1997року виданих Тернопільським МБТІ Пода Антоніна Костянтинівна та ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_1 , їм належить по 1/2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .

Її дочка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері в порядку ст.1268 ЦК України. Однак при зверненні до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І. із заявою про прийняття спадщини за померлою було виявлено обтяження, накладене на нерухоме майно померлої, а саме наявний діючий запис про арешт нерухомого майна - вказаної вище квартири, підстава обтяження - ухвала від 14.04.1997 року Народного суду м. Тернополя, рєстратором обтяження зазначена - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, власником квартири зазначена - ОСОБА_2 .

Листом за вих. №50353 від 15.05.2023 Відділ ДВС у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції повідомлено, що існує вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна визначений у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках, прямо не передбачених у вказаній нормі, арешт може бути знятий лише за рішенням суду. При цьому зазначається, що у базі даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, в яких боржником значилась би ОСОБА_2 - не знайдено, виконавчі провадження щодо неї не перебували.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відомості про обтяження об`єкта нерухомого майна були внесені Тернопільським міським судом, як арешт, а отже вилучення запису повинно відбуватись за рішенням суду.

Разом з тим, запис про обтяження на майно внесено 1997 році.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна був заходом забезпечення позову, який був вирішений судом, після чого квартира була продана. Водночас, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1. ст. 321 ЦК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , за відсутності правових підстав для цього, порушує право спадкоємця ОСОБА_1 , внаслідок чого вона не може набути право власності на спадкове майно та позбавлена змоги користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 81, 263, 265,352,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5592171, зареєстрованого 03.09.2007 за № 5592171 реєстратором - Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 14.04.1997 - Народного суду м. Тернополя.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1073,60 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк