Справа № 274/5970/23
Провадження № 2/0274/1488/23
УХВАЛА

про залмишення позову без руху

05.09.2023 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай),-

встановив:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Семенюк Т.М. звернувся до суду з позовною заявою до Райгородоцької сільської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай), згідно якої просить :

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті його батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/2 земельну частку (пай), розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області;

- визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом, після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на 1/2 земельну частку (пай), розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до абз. 17 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивач в резолютивній частині позовної заяви просить визнати за ним право на 1/2 земельну частку (пай), розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та право на 1/2 земельну частку (пай), розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

При цьому, зміст позовних вимог позивачем визначено як "визнання права власності на земельну частку (пай)", що потребує уточнення.

Також, позивачу для підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, необхідно зазначити докази, якими вони підтверджуються.

Зокрема, позивачем до позовної заяви не долучено доказів того, що спадкодавець ОСОБА_2 , на момент паювання земель, був членом реформованого КСП "Ім.Петровського" Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та був внесений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Крім того, не надано доказів складення схеми поділу земель, визначення розміру частки (паю), право на яке набув спадкодавець ОСОБА_2 . Також позивачем не зазначено коли був зареєстрований Державний акт про передачу земель реформованого КСП "Ім.Петровського" Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Керуючись ст. ст.175-176,185,258-261,353 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя: Т.М.Вдовиченко