Справа № 195/1471/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

24.08.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченка Д.М., за участю секретаря судового засідання - Левкович Н.М., представника позивача, начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради - Бірзул Т.В., третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_1 , адвоката - Івахненка О.О, представника відповідача, - адвоката Щербини Ю.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Томаківської селищної ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі являються батьками малолітньої ОСОБА_4 , яка на теперішній час проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_1 .

Відповідачі злісно ухиляються від обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки, належним чином не займаються її вихованням та розвитком, не забезпечують дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечують.

У 2018 році ОСОБА_2 забрав дочку з КЗ "Дніпровська міська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, де вона була влаштована за клопотанням служби у справах дітей Індустріального району м.Дніпро, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Дитину було вилучено у матері на території міста Дніпро, яка вела бродячий спосіб життя та зловживала алкогольними напоями.

Відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає з дочкою, з дитиною спілкується рідко, матеріально дитину не утримує.

Відповідач ОСОБА_3 на території громади не зареєстрована, постійного місця проживання не має, мешкає на найманих квартирах у місті Дніпрі, інколи телефонує дитині з різних номерів телефону, матеріально не утримує дитину.

Фахівцями з соціальної роботи відділення соціальної роботи КЗ "Центр соціальних послуг "Крок назустріч" Томаківської селищної ради за результатами проведеного обстеження підтверджено умови проживання малолітньої ОСОБА_4 з бабою ОСОБА_1 , яка намагається забезпечити їй належні умови для проживання.

Комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Томаківської селищної ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з невиконанням ними батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченні малолітньої ОСОБА_4 .

Зважаючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, враховуючи невідповідне їх ставлення до своєї дитини, що суперечить основним засадам прав та обов`язків з виховання та розвитку дітей, існують підстави для позбавлення батьківських прав, з метою необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права, створити умови нормального розвитку та виховання.

Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги Виконавчого комітету Томаківської селищної ради щодо позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини, дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року позов Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів - задоволено, та відповідно до якого, позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, , зареєстрованого за місцем знаходження по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, , зареєстрованого за місцем знаходження по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року скасовано заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року у справі №195/1471/21 (2/195/323/21) за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача у справі, ОСОБА_3 , адвокат - Щербина Ю.О. у своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що приймаючи заочне рішення суд виходив з того, що відповідач була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Але відповідач дізналася про розгляд справи після її розгляду, винесення заочного рішення суду та ознайомлення з матеріалами вищезазначеної справи. Крім того, у відповідачки не було можливості бути присутньої на судовому засіданні та захистити свої права, висловити свою думку, подати відзив. Приблизно чотири роки тому, вони із ОСОБА_2 не проживали однією сім"єю, тобто, вони жили кожен особистим життям. Отже, розрив із ним, вона дуже переживала. Проживати одній з дитиною було важко. В 2018 році вона потрапила до лікарні , а доньку влаштували до КЗ "Дніпровська міська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, де вона була влаштована за клопотанням служби у справах дітей Індустріального району м.Дніпро.

Потім донька, за домовленістю з батьком, проживала разом з ним та бабусею в смт.Томаківка.

Раз на тиждень вона навідувалась до своєї доньки, возила на відпочинок, купувала відповідні необхідні їй речі, перераховувала кошти на картку бабусі ОСОБА_1 .

Тобто, з вищенаведеного слідує, що мати дити приділяла увагу доньці.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, тобто, заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 у справі за №195/1471/21 (2/195/323/21) за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, просить суд залишити без змін.

Крім того, представник позивача звертає увагу на те, що батьки в період часу з 2018 по 2021 роки з дитиною фактично не проживали , участі у вихованні не приймали , матеріально не забезпечували , тож відповідно до п.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав, як такі, що ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Крім того, під час слухання заяви про перегляд заочного рішення, відповідачка стверджувала, що постійно спілкувалася з донькою, брала активну участь у її житті, поряд з тим малолітня донька відповідачки на судовому засіданні засвідчила, що бачилася з матір"ю дуже рідко, не частіше одного разу на рік, також інколи спілкувалися в телефонному режимі.

В характеристиці на ученицю Томаківського НВК "ЗОШ I- III ст.ДНЗ №1 ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року, класним керівником зазначено, що "бабуся-вихователь приділяє належну увагу і турботу, цікавиться успішністю дитини, приймає активну участь у класних заходах, регулярно відвідує школу й спілкується з вчителем", отже відвідування школи батьками не підтверджено, що свідчить про байдужість батьків до долі їх доньки.

Також, відповідач засвідчила, що опікун перешкоджає її спілкуванню з дитиною, але поряд з тим, вона жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування щодо усунення перешкод з боку бабусі у спілкуванні з дитиною, та одного разу навіть брала дитину до себе.

Не менш важливим залишилося питання матеріального забезпечення дитини, надані дублікати квитанцій не підтверджені витягом з банку про перерахування коштів, а в дублікаті квитанції від 14.03.2022 року перерахування направлені на р/р " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", відділення якого взагалі не існує в смт.Томаківка.

Окрім того, за період проживання дитини з бабою , з 2018 по 2023 роки, мати активно влаштовувала власне життя, не беручи до уваги питання можливості налагодження взаємовідносин між дитиною та теперішнім її чоловіком.

В судовому засіданні відповідачка зазначала, що не спілкувалася довго з дитиною, так як займалася налагодженням свого особистого життя та пошуками роботи.

Відповідач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував , що на сьогоднішній день вона налагодила своє особисте життя, влаштувалася на роботу та має стабільний дохід, має постійне місце проживання і може створити відповідні побутові умови для належного, нормального проживання та виховання дитини.

Сама дитини заявила в судовому засіданні про своє бажання проживати з бабусею, так як її влаштовують всі умови її проживання, розвитку та навчання.

Представник позивача вважає дії відповідача щодо заперечення проти позову, насамперед направленні її матеріальною заінтересованістю, пов"язаною із обтяженням її матеріального становища, щодо стягнення з неї аліментів в разу позбавлення її батьківських прав , а не належним вихованням дитини.

Представник відповідача в режимі відеоконференції у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що в справі не існує жодного належного та допустимого доказу задля позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Крім того, підтвердила суду той факт, що мати дитини приділяла увагу доньці.

Окрім того, той факт, що мати спілкувалась з дитиною весь цей час і не переставала спілкуватись із донькою, підтвердила і сама донька. Також донька заявила в судовому засіданні, що кохає маму, що дійсно отримувала від неї кошти, що вони спілкувались в мессенджері вайбер, тощо.

Зі справи зрозуміло, що саме бабуся стала опікуном онуки, та саме вона є стягувачем аліментів. Не зрозуміло, які саме цілі вона переслідувала, позбавляючи дитину батьків, а надалі приймаючи батьків у себе вдома.

Саме після того, як мати дитини дізналась про позбавлення її батьківських прав та подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, третя особа - ОСОБА_1 почала чинити перепони для матері, забороняла приїжджати та зустрічатись із дитиною, залякувала дитину, щоб та не спілкувалась із матір`ю. Дитина просила за телефоном « Мама не приїжджай, бабуся буде лаятися». Саме заради збереження психіки дитини, мати не приїжджала поки йшли судові засідання, але продовжувала спілкуватись із донькою за телефоном та в мессенджері.

Стосовно самої позовної заяви, то не має та недоведена жодна підстава для такого серйозного позову, як позбавлення батьківських прав. Жоден доказ не має в справі на підтвердження позовної заяви. Є лише дуже багато запитань.

Наприклад, в справі є довідка підписана начальником ВП №3 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що нібито на підставі заяви ОСОБА_1 , вона втратила зв`язок із своєю невісткою - відповідачем у справі, що в ході проведення заходів було встановлено, що вона мешкає в Дніпрі в орендованих квартирах, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя.

Для спростування цього наклепу, до справи додані копії сертифіката проходження нарколога та медична довідка психіатричного огляду.

Окрім того слід, зазначити, що ОСОБА_1 весь цей час знала де проживає відповідач, знала її номер телефону, за яким вони спілкувались і донька у відношенні якої розглядається справа також спілкувалась з нею за телефоном.

В даному випадку, представник відповідача зазначає, що взагалі не існує підстав позбавляти ОСОБА_3 , тобто, матір дитини, батьківських прав, так як вона постійно приділяла увагу своїй донечці, продовжує з нею спілкуватись, має намір забрати дитину до себе, має бажання надати дитині краще життя. Одразу, дізнавшись про існування такого рішення, вона зробила все можливе, щоб переглянути це заочне рішення, щоб мати змогу висловити свою позицію.

Отже, на підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд, відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні була допитана малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності педагога ОСОБА_6 , та надала наступні покази.

На даний час вона проживає зі своєю бабою - ОСОБА_1 .

З мамою - ОСОБА_3 , вона бачилася та спілкувалася лише один рази в три роки.

Крім того, матеріально мама не допомагає, тобто, її не утримує, вихованням не займається.

Також дитина зазначила, що мати за час розгляду даної справи, жодного разу не приїжджала до неї. Лише один раз здійснила перерахунок коштів у сумі 500 грн.

В судовому засіданні дитина зазначила, що не бажає проживати з матір"ю.

Малолітня дитина, ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вона й надалі бажає проживати з бабусею, ОСОБА_1 .

В судовому засіданні третя особа: гр-ка ОСОБА_1 , яка на підставі рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №205 від 28.10.2021 року, призначена опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала наступні пояснення.

З 2018 року дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, вона нею опікується та матеріально забезпечує. За цей період жодного разу мати не приїжджала до дитини, не цікавилася її долею, матеріально не утримувала, вихованням не займалася.

Крім того, після того, як ОСОБА_3 , позбавили батьківських прав, за два роки вона жодного разу не приїжджала до дитини, тобто, належним чином не займається її вихованням та розвитком, не забезпечує дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, пояснення третьої особи, ОСОБА_1 , думку малолітньої ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх малолітньої дитини враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін).

Згідно зі ст.ст.12,15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У ст.166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Судом встановлено, що відповідачі являються батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 20.11.2018 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №112.

Відповідачі, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , оскільки не піклуються про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, що встановлено наступними доказами.

Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради від 23.06.2021 року підтверджує, що малолітня дитина ОСОБА_4 на території громади проживає з листопада 2018 року, з часу коли її батько ОСОБА_2 забрав з КЗ "Дніпровська клінічна лікарня №1" Дніпровської міської ради, куди вона потрапила як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю дитини, ОСОБА_8 , батьківських обов`язків по вихованню та належному забезпеченню умов проживання для дочки.

З 2018 року ОСОБА_8 з дочкою фактично не спілкується, інколи телефонує з різних телефонних номерів. До школи, за час навчання дитини в Томаківському НВК "ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ" №1, мати телефонувала лише один раз.

За інформаційною довідкою №463/3559 від 27.04.2021 року відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області громадянка ОСОБА_8 постійного місця проживання не має, мешкає на орендованих квартирах у м. Дніпро, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Батько дитини, ОСОБА_2 , з часу коли забрав дочку з м. Дніпро, фактично залишив дочку на утриманні баби - ОСОБА_1 , з дитиною не проживає, участі у вихованні не приймає, матеріально не забезпечує.

Проведена профілактична робота з родиною позитивних результатів не надала.

Рішенням Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №96 від 23.06.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_8 по відношенню до їх малолітньої дочки ОСОБА_4 , у зв`язку з неналежним виконання батьківських обов`язків.

Витяг з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Томаківської селищної ради від 07.06.2021 року підтверджує про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_8 по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 .

Акт обстеження житлово-побутових умов від 13.04.2021 року складений депутатом Томаківської селищної ради Дніпропетровської області підтверджує, що ОСОБА_2 самостійно виховує свою онуку, малолітню ОСОБА_4 , умови проживання задовільні.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виконання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, доведено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надають доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнанних норм моралі, не проявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Отже, малолітня ОСОБА_4 , на теперішній час проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_1 .

Відповідачі злісно ухиляються від обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки, належним чином не займаються її вихованням та розвитком, не забезпечують дитині належні умови проживання, не піклуються про її здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, матеріально не забезпечують.

Відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає з дочкою, з дитиною спілкується рідко, матеріально дитину не утримує.

Відповідач ОСОБА_3 на території громади не зареєстрована, постійного місця проживання не має, мешкає у найманих квартирах в місті Дніпрі, інколи телефонує дитині з різних номерів телефону, матеріально не утримує дитину.

Фахівцями з соціальної роботи відділення соціальної роботи КЗ "Центр соціальних послуг "Крок назустріч" Томаківської селищної ради за результатами проведеного обстеження підтверджено умови проживання малолітньої ОСОБА_4 з бабою ОСОБА_1 , яка намагається забезпечити їй належні умови для проживання.

Зважаючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, враховуючи невідповідне їх ставлення до своєї дитини, що суперечить основним засадам прав та обов`язків з виховання та розвитку дітей, існують підстави для позбавлення батьківських прав, з метою необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права, створити умови нормального розвитку та виховання.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року справа №459/3411/18.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Під час ухвалення рішення судом було встановлено та прийнято до уваги, що відповідачі не займаються вихованням дитини, хоча періодично (один раз в три роки) відповідач ОСОБА_3 бачилася з нею, як зазначила сама дитина. Разом з тим, також встановлено, що з 2018 року по теперішній час відповідачі взагалі не приймають участі у її вихованні, не допомагають матеріально.

Вказана бездіяльність відповідачів вчинена свідомо з урахуванням того факту, що фактично дитина з 2018 року живе бабою, ОСОБА_1 , яка і займається її вихованням та забезпеченням. На підтвердження вказаного в матеріалах справи присутні характеристика ОСОБА_4 , як учениці 6-В класу Томаківського ліцею №1, довідка-характеристика ОСОБА_1 , видана секретарем Виконавчого комітету Томаківської селищної ради №3 від 10.01.2023, рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про призначення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4 ; акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 12.01.2023 р. Таке тривале й повне відокремлення від своєї дитини, зокрема враховуючи вік дитини на момент припинення контакту, могло призвести не лише до значного ослаблення, а й до повного припинення зв`язку між ними та дитиною.

Крім того, в судовому засіданні дитина під час її допиту, зазначила, що вона й надалі бажає проживати з бабусею, ОСОБА_1 .

Бажання проживати з матір"ю, ОСОБА_3 , у неї не має.

При цьому посилання відповідача та її представника про вчинення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дитиною є безпідставними та жодним чином не підтверджені.

Отже, вищенаведеного слідує, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують матеріально, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймають участі в житті дитини.

Відповідачка, ОСОБА_3 доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Протягом розгляду справи відповідач, ОСОБА_3 , реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчинила. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні її дитини, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що остання намагалася виконувати батьківські обов`язки належним чином.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком свідомої поведінки відповідачів та підставою для позбавлення їх батьківських прав.

З урахуванням встановлених обставин справи й правового обґрунтування судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог позивача та позбавлення відповідачів батьківських прав.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позовні вимоги щодо стягнення аліментів також підлягають до задоволення, так як батьки повинні надавати матеріальне утримання своїм дітям до досягнення ними повноліття, незалежно від позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з кожного відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати - судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,19,12,76-82,81,89,263-265,273,352, 354 ЦПК України, ст. ст.150,155,164,165,166,167,171,180-183,191 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, , зареєстрованого за місцем знаходження по вул.Лесі Українки, буд.17, с-ще Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса: АДРЕСА_3 ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, , зареєстрованого за місцем знаходження по вул.Лесі Українки, буд.17, с-ще Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) МФО 899998), код банку отримувача: МФО899998, номер рахунку (IBAN № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса: АДРЕСА_3 ), в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) МФО 899998), код банку отримувача: МФО899998, номер рахунку (IBAN № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 04.09.2023 року.

Суддя: Д. М. Скрипченко