Справа № 640/3428/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 16.08.2023р. представником позивача ОСОБА_1 подана заява про забезпечення доказів шляхом розкриття інформації, що містить банківську таємницю «ТВС BANK» Республіка Грузія з урахуванням даних отриманих 10.08.2023р. з Головного Управління Держаної міграційної служби України в Харківській області та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі. Представник відповідача ОСОБА_4 проти клопотання не заперечувала. Сторони подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Відповідно ч. 6 ст. 116 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов`язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв`язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п`ятій цієї статті, а також у разі відмови у позові.
Як вбачається з роз`яснень, наведених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного проживання, з`ясувати джерело і час його придбання.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-III (далі: ЗУ № 2121-III), інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Згідно п.2 ч. 1 ст. 62 ЗУ № 2121-III, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Враховуючи, що запитувані позивачем інформація відноситься до банківської таємниці, позивач позбавлена можливості самостійного її отримання та подання суду.
Таким чином, з метою встановлення відомостей про банківські рахунки відповідача за первісним позовом, обсягу коштів на цих рахунках та джерела їх надходження, як передумови їх поділу, суд вважає за доцільне заяву про забезпечення доказів задовольнити.
Разом з тим, позивач просить зобов`язати витребувати та розкрити інформацію, що містить банківську таємницю «TBC BANK», що знаходиться на території Республіки Грузії.
Так, правовідносини України з Грузією врегульовані Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995р. ратифікованим Законом N 451/95-ВР від 22.11.95р., на багатосторонньому рівні в рамках Гаазької конференції з міжнародного приватного права застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року у відносинах України з Грузією та Конвенція про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року.
Також на теперішній час правовідносини України з Грузією регулюються Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року.
Виконання положень Конвенції 1993р. та Протоколу до неї 1997р. здійснюється згідно з відповідними положеннями Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 (далі Інструкція).
Згідно п.2.1. вказаної Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи у суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.
З урахуванням статті 5 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу 1997 року доручення на підставі Конвенції 1993 року та Протоколу 1997 року можуть надходити як від Центральних органів іноземних держав, так і від територіальних органів запитуючих держав, зазначених в абзаці другому пункту 8.2.
Доручення судів, які стосуються вручення документів або виконання процесуальних дій у цивільних справах, а також документи за результатами їх опрацювання міжрегіональне управління надсилає безпосередньо до уповноважених територіальних органів держав, зазначених в абзаці другому пункту 8.2 цієї Інструкції. У разі, якщо визначити належний іноземний орган неможливо, міжрегіональне управління надсилає доручення центральному органу відповідної держави.
При цьому, витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому ст. 139 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, з метою належного виконання ухвали суду, направити доручення до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), поклавши витрати, пов`язані із забезпеченням доказів, зокрема залученням перекладача, на позивача ОСОБА_2 .
Також, відповідно п.6 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому ст. 87 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, зважаючи на направлення судового доручення щодо збирання доказів, суттєвість визначення загального обсягу майна подружжя для вирішення справи по суті, суд вважає за доцільне клопотання представника позивача задовольнити та зупинити провадження у справі до надходження документів, витребуваних ухвалою суду від16.08.2023р.
Керуючись ст.ст. 87, 116, 139 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Лойко Вероніки Михайлівни про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити.
Зобов`язати АТ "ТіБіСі Банк", Республіка Грузія, Тбілісі, район Старий Тбілісі, вул. Марджанішвілі, 7 (TBC BANK, MARJANISHVILI STREET 7, TBILISI, 0102, Georgia) інформацію, що містить банківську таємницю щодо наявності відкритих, закритих рахунків, вкладів (депозитів) на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від18.05.2015р. (орган видачі 6301) та серії НОМЕР_2 від 02.08.2007р. (орган видачі 6389) у будь-якій валюті, розмір грошових внесків на цих рахунках, дати відкриття та дати закриття цих рахунків, а також внесення та зняття грошових коштів з рахунків за період з 01.10.2015 по 16.02.2016.
Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя зупинити до надходження документів, витребуваних ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 з АТ "ТіБіСі Банк", Республіка Грузія.
Ухвала виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -