У Х В А Л А

про розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа

26.04.2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Білас В.Ф. про видачу дублікату виконавчого листа №308/11055/16-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Заява мотивована тим, що 10.08.2017 Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист по справі №308/11055/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриваБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.08.2011 року в сумі 23636,54 грн.

15.11.2017 року Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було відкрито виконавче провадження № 55152976 (код доступу А273830Г4В24) по стягненню боргу з ОСОБА_1 на користь AT КБ ПРИВАТБАНК по виконавчому листу № 308/11055/16-ц, виданому 10.08.2017 року.

Згідно даних системи АСВП (ВП № 55152976, код доступу А273830Г4В24) 27.11.2020 року виконавчий документ № 308/11055/16-ц, виданий 10.08.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, був повернутий стягувачу без виконання, по п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), отриманої на запит щодо виконання рішення суду по справі № 308/11055/16-ц, було встановлено, що виконавчий документ № 308/11055/16-ц повернутий стягувачу та, згідно супровідного листа до постанови від 27.11.2020 року, оригінал документу направлено на адресу: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна перемоги, 50. Доказів направлення засобами поштового зв`язку на вказану адресу оригіналу виконавчого документу не надано.

Відтак, в ході листування між AT КБ ПРИВАТБАНК та Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.

Представник AT КБ ПриватБанк в судове засіданні не зявився.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки неявка сторін не є перешкодою для розгляду судом вказаної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.03.2017 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановив рішення по цивільній справі No 308/11055/16-ц за позовом AT КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги AT КБ ПРИВАТБАНК були задоволені.

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.08.2017 року видано виконавчий лист.

Судом були досліджені матеріали справи 308/11055/16ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та встановлені наступні обставини: 07 вересня 2017 року був направлений виконавчий лист стягувачу ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується, супровідним листом в справі.

Тобто, є беззаперечним той факт, що виконавчий лист по справі судом заявнику видавався.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

З огляду на вищевикладене, при вирішенні питання про можливість видачі заявнику дублікату виконавчого листа, слід керуватися положеннями Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Стаття 431 ЦПК України визначає що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що розгляд такої заяви передбачено, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року) ,то суд, розглядаючи заяву, керується положеннями п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року).

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно змісту норм ЦПК України, дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка "Дублікат".

Дублікат - це документ , що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим , коли його загублено , украдено , знищено або істотно пошкоджено , що унеможливлює його виконання.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Предметом доказування у цій справі є факт втрати оригіналу виконавчого листа.

Суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження факту втрати виконавчого листа № 308/11055/16ц виданого Ужгородським міськрайонним судом .

Довідка про втрату виконавчого листа складена представником AT КБ ПРИВАТБАНК не є належним та допустимим доказом, на підтвердження факту втрати виконавчого листа № 308/11055/16ц

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів втрати виконавчого документа, а відтак підстав для видачі дубліката у суду відсутні.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи той факт, що виконавчий лист видавався, а беззаперечних доказів його втрати заявником суду не надано, суд вважає необхідним у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 308/11055/16-ц відмовити.

Керуючись ст. 431 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа № 308/11055/16-ц - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца