Справа № 721/214/23
Провадження 2/721/67/2023
Путильський районний суд Чернівецької області
у складі головуючої судді Стефанко У.Д.
представника позивача Шкеул С.В.
за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Селятинської сільської ради Вижницького районного суду Чернівецької області, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав
У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Селятинської сільської ради Вижницького районного суду Чернівецької області, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час перебуває у КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу". Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_2 , не приймає належної участі в її вихованні, не провідує дівчинку, не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям, не забирає на вихідні та на канікули, дитина не отримує від батька допомоги. За період з 01.01.2022 по 22.08.2022 дитину ніхто з батьків не навідував. Просять суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Пояснила суду, що на даний час є можливість об`єднати ОСОБА_2 зі своїми сестрами та братом, які знаходяться на вихованні у прийомній сім`ї. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з`явився хоча судом належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача та її представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 06.03.2013 року виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області (а.с.20).
Рішенням Путильського районого суду Чернівецької області від 04.08.2021 року у ОСОБА_4 відібрано дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав (а.с.22-24).

З листа КЗ "Оршівський дитячий будинок санаторного типу" №05-02/161 від 29.05.2023 року вбачається, що з 25.03.2021року в закладі виховується малолітня ОСОБА_2 . В дитячий будинок дитина поступила разом із братом і сестрами ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та , ОСОБА_5 ). За період перебування в установі дівчинку один раз, на її день народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , провідав батько ОСОБА_3 . Окрім цього батько не приймає належної участі у вихованні дитини, не цікавився її життям, навчанням, здоров`ям, не піклувався про фізичний та духовний розвиток. Дитина не отримувала кишенькових коштів та будь-якої іншої допомоги. Мати ОСОБА_4 останній раз провідувала дитину ІНФОРМАЦІЯ_7 . Рідні сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і брат ОСОБА_11 з 12.01.2022 року перебувають в прийомній сім`ї ОСОБА_12 . За період перебування ОСОБА_2 у дитячому будинку, сім`я ОСОБА_12 регулярно навідують ОСОБА_13 , беруть її додому на свята. Рідні брати і сестри прив`язані до сестрички і чекають, коли зможуть проживати разом (а.с.65).

З висновку органу опіки та піклування Селятинської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Селятинської сільської ради від 06.09.2022 року №61/22 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та стягнення аліментів, вбачається, що з метою захисту законних прав та інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини Селятинської сільської ради від 23.08.2022 №2, орган опіки та піклування Селятинської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів (а.с.16).

Відповідно до характеристики виданої 15.03.2023 року №15-15/25 старостою Плосківського старостинського округу, ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 . За час проживання характеризується посередньо, авторитетом серед односельчан не користується. Спільно проживав ОСОБА_4 , на утриманні було четверо неповнолітніх дітей, відносно дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено його батьківство (а.с.21).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дочки, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дочки. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, підтверджених доказами та перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за наявності свідомого ухилення ОСОБА_3 від своїх батьківських обов`язків, враховуючи права та інтереси дитини, є підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_2 .

Суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дитини настануть позитивні наслідки.

І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у даній справі і здатним забезпечити належний захист інтересів дитини для її подальшого гармонійного розвитку.

Крім того, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька з дитиною, якщо буде таке бажання.

При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі, ст.ст. 81, 141, 263-265, 280, 282, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 150, 164,165, 169 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Селятинської сільської ради Вижницького районного суду Чернівецької області, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лустун Путильського району Чернівецької області, свідоцтво про народження від 06.03.2013 року, видане виконкомом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 04).

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. на користь Селятинської сільської ради Вижницького районного суду Чернівецької області (р/р UA0029835).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони у справі:

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Селятинської сільської ради, Вижницького районного суду, Чернівецької області юридична адреса: 59131 с. Селятин, вул. Українська, 2, Вижницький район,Чернівецька область.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05.09.2023.

Суддя Уляна СТЕФАНКО