Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/466/23
Провадження по справі № 2/514/188/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Одеської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач, мешкає окремо, свої батьківські обов`язки відносно дитини не виконує, у вихованні дитини участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, змінювати своє відношення до дитини не збирається.

Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку, просив судове засідання провести за їх відсутністю.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення вимог позивачки та просив судове засідання провести за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.12).

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 26.03.2018 року шлюб, зареєстрований 20.12.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано та після розірвання шлюбу позивач у справі відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.14-15).

Вказане рішення набрало чинності 26.04.2018 року.

15 жовтня 2022 року позивачка у справі зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу іменується як « ОСОБА_7 » (а.с. 11).

Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, наданою Надрічненським старостинським округом Бородінської селищної ради Болградськго району Одеської області №97 від 15.02.2023 р. ( а.с. 16).

Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 16.02.2023 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає разом з дитиною без реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , який належить її чоловікові ОСОБА_6 де умови проживання задовільні, в будинку прибрано, наявні продукти харчування, дитина забезпечена усім необхідним (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з дитиною не піклується, участі у її вихованні не приймає, матеріально не допомагає (а.с. 19, 20, 21, 24)

Наданий висновок органу опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області суд оцінює критично і не погоджується з ним, оскільки він є недостатньо обґрунтованим і, на думку суду, суперечить інтересам дитини, оскільки він складений, виходячи з того, що за місцем реєстрації відповідач характеризується позитивно, у відділі на примусовому виконанні відсутнє виконавче провадження про стягнення аліментів, а не з реальних його дій по виконанню своїх батьківських обов`язків до дитини.

Крім цього, під час розгляду справи відповідач надав суду заяву про згоду з позивними вимогами позивачки та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує, зокрема станом здоров`я та успіхами доньки, її долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивачка в даному конкретному випадку є суб`єктом звернення до суду з питань позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є матір`ю останньої та дитина мешкає разом з нею, перебуває на її утриманні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначений позов слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним та відповідає найвищим інтересам останньої.

Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною.

Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 168, 169 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Одеської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України у відношенні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Ганнівка Тарутинського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева