Провадження № 2/337/1247/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2023р. позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Біліченко О.О., звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 1996р. по 2021р. позивач працював у шкідливих умовах, у тому числі на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» стаж роботи 21 рік 10 місяців, на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» стаж роботи 03 роки 10 місяців. Загальний стаж роботи на вказаних підприємствах в умовах шкідливих факторів 25 років 08 місяців. 07.12.2021р. він звільнився з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» за ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію. За час роботи в шкідливих умовах позивач отримав ряд професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легенів першої-другої стадії) група В, легенева недостатність другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, на фоні протрузії дисків L4-L5, L5- S1, С3-С4, С5-С6, С6-С7, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у поєднанні з пері артрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість третього ступеня (з помірним ступенем зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 22.02.2022р. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.05.2022р. визнано, що виявлені у нього професійні захворювання виникли внаслідок його тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (21 років 10 місяців) та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (03 роки 10 місяців). Причиною виникнення отриманих позивачем професійних захворювань є наявність на його робочих місцях на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» шкідливих виробничих факторів, перелік яких наведено в п.18 Акту. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ від 11.07.2022р. позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097332 від 11.07.2022р. ступень втрати професійної працездатності позивача складає 60 %. Вважає, що внаслідок професійного захворювання позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. На даний час він визнаний інвалідом, ступень втрати його працездатності становить 60% і є значним. Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не має змоги вести звичайне життя, змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Позивачу 55 років, з яких значну частину життя (25 роки 08 місяці) він працював за робітничим професійним напрямком на підприємствах відповідачів, інших спеціальностей він не має. Однак, станом не теперішній час, працювати за фахом позивач фізично не зможе ніколи, за станом свого здоров`я, змінився стан та якість життя позивача, що завдає йому постійних моральних страждань. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 60000,00 грн. та вважає, що саме така сума, буде адекватною тій моральній шкоді, яка була спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою.

Просить стягнути з відповідачів одноразово грошову суму, як відшкодування завданої моральної шкоди, з урахуванням часу роботи на підприємствах: з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» в розмірі 47700,00 грн., з ПрАТ «Запоріжвогнетрив» в розмірі 12300,00 грн., як відшкодування завданої моральної шкоди, а також судові витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 05.07.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

28.08.2023р. представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» Бузівська Н.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказала, що оскільки останнім місцем роботи позивача є ПрАТ «Запоріжвогнетрив», акт розслідування причин отримання професійного захворювання був складений за участю саме ПрАТ «Запоріжвогнетрив, тому професійне захворювання ОСОБА_1 отримав на ПрАТ «Запоріжвогнетрив». На момент проходження медичного огляду при працевлаштуванні на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» позивач був здоровий та придатний до роботи, професійних захворювань, що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах (у даному випадку на підприємстві ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь») виявлено не було, що свідчить про відсутність зв`язку хронічного професійного захворювання позивача з умовами праці на підприємстві ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та відсутність правових підстав для стягнення з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» моральної шкоди, спричиненої позивачу професійним захворюванням. Крім того, зазначила, що із матеріалів справи вбачається, що Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) форми П-4 від 12.05.2022р., складений на підприємстві ПрАТ «Запоріжвогнетрив», тобто, виходячи із вимог законодавства, ПКМУ №337 вбачається, що повідомлення за формою П-3 направлялося ПрАТ «Запоріжвогнетрив», як підприємству, на якому органи високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я встановили професійне захворювання позивача, також був встановлений зв`язок вказаного професійного захворювання позивача саме з умовами праці на ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Тобто, у даному випадку, саме ПрАТ «Запоріжвогнетрив» і є підприємством, на якому саме і виникло зазначене професійне захворювання, і, яке, є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Також зазначила, що оформляючи трудові відносини, позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, проінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих чинників та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. При цьому, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я, що під час роботи у ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» буде піддаватися впливу шкідливих факторів. Усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, позивач умисно не повідомляв адміністрацію ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» про необхідність переведення його на іншу, менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я. Зважаючи на те, що робота на підприємстві ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, робітники продовжують працювати незважаючи на погіршення стану свого здоров`я, навмисно приховуючи від роботодавця ці обставини. ОСОБА_1 не довів неправомірність поведінки ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», внаслідок якої могла бути спричинена така моральна шкода (не доведено склад правопорушення в діях ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь»), наявність вини ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у виникненні профзахворювання, а також не наведено розрахунку суми шкоди, яку він зазначає у позові. Відшкодування моральної шкоди з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у розмірі, який заявлений позивачем у позові, є безпідставно завищеним. У разі задоволення позовних вимог, та перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, у рішенні суду необхідно зазначити про утримання податку у розмірі 18%, а також 1,5% військового збору від суми, що належить до виплати.

Щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу зазначила, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню. Вважає, що такі суми, вказані у позові, є значно завищеними. Одночасно просить зменшити розмір витрат на професійну допомогу на адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того у відзиві заявлено клопотання про поновлення відповідачу процесуального строку для подання відзиву на позов.

28.08.2023 року представник відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив» Бузівська Н.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказала, що останнім місцем роботи позивача ОСОБА_1 є ПрАТ «Запоріжвогнетрив», тому акт розслідування причин отримання професійного захворювання був складений за участю саме ПрАТ «Запоріжвонетрив». Проте, професійне захворювання позивачем отримано на іншому підприємстві металургійної галузі ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь». Згідно з довідкою МСЕК, позивачеві встановлено 3 групу інвалідності, що свідчить про те, що він може навчатись та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушений функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів, тобто позивач не позбавлений права на працю. Позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, та добровільно без примусу погодився виконувати доручену йому роботу. Позивач був ознайомлений з умовами праці, які відносяться до шкідливих, та свідомо вирішив працювати в таких умовах. За роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці позивач користувався скороченням тривалості робочого часу, додатковою оплачуваною відпусткою, оплатою праці в підвищеному розмірі та іншими пільгами та компенсаціями, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Позивач не повідомляв адміністрацію ПрАТ «Запоріжвогнетрив» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням здоров`я, за весь час роботи на підприємстві жодних скарг не заявляв, обов`язкові медичні огляди проходив та за результатами яких його було визнано здоровим та придатним до роботи. Зважаючи на те, що робота на підприємстві дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку, робітники продовжують працювати незважаючи на погіршення стану свого здоров`я, навмисно приховуючи від роботодавця ці обставини. Позивачем не доведена неправомірність поведінки ПрАТ «Запоріжвогнетрив», внаслідок якої могла бути спричинена моральна шкода (не доведено склад правопорушення) наявність вини ПрАТ «Запоріжвогнетрив» у виникненні профзахворювання, а також не наведено розрахунку суми шкоди, яку він зазначає у позові. Протиправних дій у відношенні позивача, які би знаходились у причинному зв`язку з профзахворюванням, відповідач не вчиняв. З боку відповідача санітарно-побутове забезпечення відповідало вимогам нормативно-правових актів, працівники завжди забезпечувались засобами індивідуального та колективного захисту. Довідка МСЕК про відсоток втрати професійної працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної шкоди. Розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, є таким, що розрахований без урахування вимог розумності та справедливості та без законного обґрунтування підстав. У разі задоволення позовних вимог, та перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, у рішенні суду необхідно зазначити про утримання податку у розмірі 18%, а також 1,5% військового збору від суми, що належить до виплати.

Також зазначено, що оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то витрати на професійну правову допомогу теж не підлягають стягненню з відповідача. Крім того заявлена позивачем до стягнення сума витрат на отримання професійної правничої допомоги є невиправдано завищеною, у зв`язку з чим просить зменшити її розмір.

Крім того, у відзиві заявлено клопотання про поновлення відповідачу процесуального строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 30.08.2023р. клопотання представника відповідачів ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - Бузівської Н.М. про поновлення строку для подання відзивів на позовну заяву задоволено та поновлено відповідачам строки на подачу відзивів на позовну заяву та прийнято їх до розгляду.

29.08.2023р. представник позивача адвокат Біліченко О.О. подав до суду відповіді на відзиви представника ПАТ «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив», в яких вказав, що медичним висновком лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання від 22.02.2022р. (протокол №526), підтверджується факт того, що позивач отримав професійні захворювання працюючи на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запорівогнетрив». Створення безпечних умов праці є беззаперечним обов`язком роботодавця. Позивач законодавства щодо безпеки праці не порушував. До відомо позивача не доводилось про перевищення норм ГДК шкідливих факторів на його робочому місці та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Відсутність від позивача скарг та проходження ним обов`язкових медичних оглядів не впливає на чинність та вагомість висновків, встановлених медичним висновком ЛЕК та актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (форма П-4). Надання позивачу пільг, компенсацій, спецодягу, засобів індивідуального захисту не може вплинути на предмет спору і підстави, з приводу яких заявлені позовні вимоги. Щодо доводів представника відповідачів про недоведеність факту наявності моральних страждань позивача внаслідок отримання пошкодження здоров`я, зазначає, що будь-яке фізичне захворювання вже змінює її душевний стан та призводить до моральних страждань. Заявлену ціну позову 60000,00 грн. вважає такою, що цілком співвідноситься із глибиною страждань позивача внаслідок отриманої моральної шкоди через втрату здоров`я, професійно працездатності, отриманої внаслідок цього 3-ої групи інвалідності. Заявлений розмір моральної шкоди має бути розподілений між двома відповідачами пропорційно трудового стажу позивача на цих підприємствах. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00грн. вважає доведеними та обґрунтованими, співмірними та справедливими.

Просить позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в загальному розмірі 60000,00 грн. з урахуванням часу роботи на підприємствах, а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 11000,00 грн.

В судове засідання сторони не прибули, клопотань про відкладання судового розгляду не надходило.

У відповідях на відзив представник позивача ОСОБА_1 адвокат Біліченко О.О. просить розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідачів ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив» Бузівська Н.М. просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідачів.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.04.1996р. по 31.01.2018р. працював на посаді вогнетривника в ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», з 01.02.2018р. по 07.12.2021р. - на посаді вогнетривника в ПрАТ «Запоріжвогнетрив», звільнився 07.12.2021р. за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України (арк.9-12).

Згідно з Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 22.02.2022р., на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії №526, ОСОБА_1 встановлені професійні захворювання за діагнозами: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легенів першої-другої стадії) група В, легенева недостатність другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, на фоні протрузії дисків L4-L5, L5- S1, С3-С4, С5-С6, С6-С7, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у поєднанні з пері артрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість третього ступеня (з помірним ступенем зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Діагноз професійних захворювань встановлено на підставі, зокрема, стажу роботи в шкідливих умовах (інформаційної довідки про умови праці) 25 років 8 міс.; даних інформаційної довідки про умови праці за №08/03.2-11/179 від 11.01.22 року, виданої Держпраці Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, де вказано, що ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах (25 років 8 міс.): вогнетривником на гарячих роботах цеха ремонту металургійних печей ПАТ «Запоріжсталь» 21 рік 10 міс., а саме з 02.04.1996р. по 31.01.2018р., вогнетривником ПрАТ «Запоріжвогнетрив» 3 роки 10 міс., а саме з 01.02.2018р. по 07.12.2021р. та підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів (арк.13-14).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.05.2022р., професійне захворювання у ОСОБА_1 , який на момент розслідування перебуває на амбулаторному лікуванні, виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» (21 років 10 місяців) та на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (п.17), причина виникнення хронічного професійного захворювання - наявність на робочому місці вогнетривника цеху ремонту металургійних печей ПАТ «Запоріжсталь» шкідливих виробничих факторів: кремнію діоксиду крист. (з вмістом у пилу від 10% до 70%) - 64.0-84.6 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3; кремнію діоксиду крист. (з вмістом у пилу від 2% до 10%) - 96.2 мг/м3 при ГДК 4.0 мг/м3; ангідриду хромового 0,013-0,014мг/м3 при ГДК 0,01 мг/м3; хрому оксид 1.54 мг/м3 при ГДК 1.0 мг/мз; ангідриду сірчистого -5.52 мг/м3 при ГДК 10,0 мг/м3; азоту діоксиду - 1,06-3,06 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3; вуглецю оксиду - 9,6-21,2 мг/м3 при ГДК 20,0 мг/м3; заліза оксиду - 8,45-15,0 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3; шуму - 87.4-92 дБА при ГДР 80 дБА; статистичного навантаження при утриманні вантажу однією рукою 8051-24416 кг/с при нормі 18001-43000кг/с; статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 8 кг/с при нормі 43000-97000 кг/с; знаходження у вимушеному положенні більш % за зміну 23,8-45,2 %; вимушених нахилів тулубу 218-443 разів за зміну при нормі до 50-100 разів за зміну, а також наявність на робочому місці вогнетривника ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (03 роки 10 місяців) шкідливих виробничих факторів: кремнію діоксиду крист. з вмістом у пилу 50,3 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3; хрому оксиду 1,65 мг/м3 при ГДК 1,0 мг/м3; шуму 87 дБ «А» при ГДР - 80 дБ «А»; статистичного навантаження при утриманні вантажу двома руками 142428 кг/с при нормі 70000 кг/с; нахилів тулубу 174 разів за зміну при нормі до 50-100 разів за зміну (п.18) (арк.15-20).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ від 11.07.2022р. позивачу ОСОБА_1 первинно встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням безстроково, протипоказана важка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, невролога, пульмонолога, сімейного лікаря, стаціонарне лікування (арк.21).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097332 від 11.07.2022р., ступень втрати професійної працездатності позивача ОСОБА_1 складає 60 %.

11.07.2022р. ОСОБА_1 встановлена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №607.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.8 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004р. № 1-рп/2004моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності та допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 в період тривалого виконання роботи вогнетривника на підприємствах відповідачів (25 років 08 місяців), через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 11.07.2022р. встановлена 3 група інвалідності з втратою професійної працездатності 60% безстроково.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідачів ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Запоріжвогнетрив».

Представником відповідачів факт встановлення професійних захворювань позивачу ОСОБА_1 внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на їх підприємствах фактично не спростовано. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підприємствами не оскаржувався.

Твердження представника відповідачів про те, що позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, погодися на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, і фактично приховав погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє через те, що добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, суд враховує, що причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Доводи представника відповідачів про здійснення підприємствами компенсаційних заходів у вигляді безоплатного лікувально-профілактичного харчування, забезпечення спеціальним одягом, взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, не спростовують факту впливу негативних факторів на позивача. Також такі заходи не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Визначення позивача придатним для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я.

Як встановлено судом та відображено у медичному висновку ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 22.02.2022р., під час роботи на підприємствах відповідачів позивач періодично проходив амбулаторне та стаціонарне лікування з приводу виявлених у нього хронічних захворювань. Те, що ці захворювання є професійними, було встановлено саме висновком спеціалізованого медичного закладу після звільнення позивача. Інвалідом третьої групи із встановленням 60% втрати працездатності позивач визнаний 11.07.2022р. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р., справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим відчуває фізичний біль, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під спостереженням лікарів, лікарями йому рекомендовано проходити стаціонарне лікування, він не може виконувати тяжкий фізичний труд. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи представника відповідачів про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Доводи представника відповідачів про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України, враховує характер порушення прав позивача, ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він, будучи до цього працездатним чоловіком у віці 55 років визнаний інвалідом 3 групи з втратою 60% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та стато-дінамічні навантаження, тобто він втратив можливість працювати за обраною професією та мати за цією професією джерело доходу, щоб належним чином утримувати себе та свою родину, вимушений проходити стаціонарне лікування в лікарняних установах, перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в загальному розмірі 55000,00 грн., розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивача ОСОБА_1 на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 25 років 08 місяців (308 місяців), з них на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 21 рік 10 місяців (262 місяці), що становить 85,06%, на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 03 роки 10 місяців (46 місяців) або 14,94%.

Відповідно з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 46 783,00 грн. (55000,00 грн. х 85,06%), до ПрАТ «Запоріжвогнетрив» - 8 217,00 грн. (55000,00 грн. х 14,94%).

Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу ОСОБА_1 .

При ухваленні рішення суд також враховує, що допущенна представником позивача у прохальній частині позовної заяви описка у написанні прізвища, ім`я, по батькові, РНОКПП позивача має випадковий (неумисний) характер. З огляду на зміст позовних вимог, відзивів відповідачів, відповідей представника позивача на відзиви відповідачів та досліджені судом докази, така описка не спотворює зміст позовної заяви, не призводить до його неправильного сприйняття, не впливає на підстави та предмет позову та не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявника права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

При ухваленні рішення суд відхиляє доводи представників відповідачів про необхідність у випадку стягнення моральної шкоди, визначити її для стягнення з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Так, відповідно до пп. а) пп. 164.2.14 п.162.2 ст. 162 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, а отже заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, а тому вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ушкодження його здоров`я на виробництві.

Подібні правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21 (провадження № 61-18490 св 21).

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в загальній сумі 984,17 грн. ((55000,00 грн. х 100% : 60000,00 грн.) х (1073,60 грн. :100%)) та пропорційно задоволеним до них вимогам, зокрема, з відповідача ПАТ «ЗМЗ «Запоріжсталь» судовий збір в сумі 837,14 грн. (984,17 грн. х 85,06%), з ПАТ «Запоріжвогнетрив» - 147,03 грн. (984,17 грн. х 14,94%).

Згідно з ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу понесених витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В межах цієї справи позивач отримував правову допомогу від адвоката Біліченко О.О. та сплатив за це в загальній сумі 13000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги б/н від 28.06.2023р., ордером ЗП №01130187 від 28.06.2023р., квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 28.06.2023р. на суму 13000,00 грн., актом приймання виконаних робіт/послуг №1 від 28.06.2023р.

Представник позивача ОСОБА_4 у відповідях на відзиви наводить розрахунок витрат на правову допомогу та просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 11000,00 грн. у процентному співвідношенні.

Разом з тим, вищевказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Представником відповідачів ОСОБА_5 у відзивах на позовну заяву було вказано на неспівмірність витрат на правову допомогу із складністю справи, фактично витраченим адвокатом часом та обсягом відповідних послуг, а також на недоведеність їх розміру, у зв`язку з чим просила зменшити такі витрати.

В даному випадку суд вважає повідомлені представником відповідачів обґрунтування частково доречними та приходить до висновку, що визначений адвокатом Біліченко О.О. розмір витрат на професійну правничу допомогу 11000,00 грн. є завищеним та неспівмірним із складністю справи, наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом.

Вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. Розмір витрат, визначених адвокатом на правничу допомогу, беручи до уваги його кваліфікацію та досвід, не можна вважати достатньо обґрунтованим та пропорційним такому обсягу послуг як вивчення первісних матеріалів та юридичні консультації з приводу предмету спору, складання позовної заяви та відповідей на відзиви.

Отже, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, суд керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи до 7000,00 грн. та стягнути їх з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним до них вимогам, зокрема, з відповідача ПАТ «ЗМЗ «Запоріжсталь» в сумі 5 954,20 грн. (7000,00 грн. х 85,06%), з ПАТ «Запоріжвогнетрив» - 1 045,80 грн. (7000,00 грн. х 14,94%).

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.2,153,173,237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову суму у розмірі 46 783 (сорок шість тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 00 копійок, як відшкодування завданої моральної шкоди, спричинену внаслідок професійного захворювання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/вул. Теплична, буд.22-Б/1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову суму у розмірі 8 217,00 (вісім тисяч двісті сімнадцять) гривень 00 копійок, як відшкодування завданої моральної шкоди, спричинену внаслідок професійного захворювання.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5 954 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/вул. Теплична, буд.22-Б/1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 1 045 (одна тисяча сорок п`ять) гривень 80 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь держави судовий збір у розмірі 837 (вісімсот тридцять сім) гривень 14 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/вул. Теплична, буд.22-Б/1) на користь держави судовий збір у розмірі 147 (сто сорок сім) гривень 03 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова