Провадження № 22-ц/801/1798/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
УХВАЛА

31 серпня 2023 рокуСправа № 127/26881/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року, -

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Не погодившись із ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 07 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу в якій порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що суд попередньої інстанції в порушення вимог ЦПК України не повідомив його належним чином про дату, час та місце розгляду справи за його скаргою, а також не надіслав на його електронну пошту оскаржувану ухвалу суду від 08 липня 2022 року. Крім того, порушив термін визначений ст. 272 ЦПК України щодо надсилання вказаної ухвали суду за допомогою АТ «Укрпошта». Зазначає, що копію оскаржуваної ухвали ним отримано 05 серпня 2022 року. Поряд з цим, звертає увагу на оприлюднені Радою суддів України рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, у п. 6 рекомендовано по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 серпня 2023 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, зокрема, для надання інших доказів, що підтверджують дату отримання копії рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Вінницького апеляційного суду у складі: головуючий Міхасішин Ігор Васильович, суддів - учасників колегії : Войтка Юрія Борисовича, Матківської Марії Василівни - задоволено.

Цивільну справу № 127/26881/14-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області передано на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

24 серпня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відсутність недоліків апеляційної скарги на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року в якій він зазначив про те, що суд апеляційної інстанції помилково вказав про оскарження ухвали суду від 08 липня 2023 року та отримання її 05 серпня 2023 року, тоді як в апеляційній скарзі заявник вказав, що ухвалу суду першої інстанції від 08 липня 2022 року він отримав через Укрпошту лише 05 серпня 2022 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 серпня 2023 року заяву про самовідвід судді Копаничук С. Г. задоволено.

Відведено суддю Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2023 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20.10.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області.

Цивільну справу № 127/26881/14-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області передано на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена 08 липня 2022 року за відсутності скаржника (боржника) ОСОБА_1 та 15 липня 2022 року направлена на електронну адресу останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 154), яка була зазначена ним в поданих процесуальних документах (скарга, додаткові пояснення, клопотання тощо). Вказана ухвала доставлена на зазначену електронну адресу 15 липня 2022 року о 16:31:00 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 154).

Крім цього, за твердженням ОСОБА_1 , копію оскаржуваної ухвали суду він отримав 05 серпня 2022 року через Укрпошту.

Водночас, у матеріалах справи наявні довідки про доставку електронних листів, а саме судових повісток про виклик до суду заявника ОСОБА_1 (а.с. 44, 111), а також розписки щодо дати наступного судового засідання (а.с. 54, 67), що свідчить про неодноразове повідомлення останнього про дату час і місце розгляду даної справи у суді першої інстанції.

Також, в матеріалах справи наявні процесуальні документи, які були подані безпосередньо заявником, а саме: додаткові пояснення до скарги (а.с. 22-31), заяви (а.с. 36-43, 59-63), додаткові пояснення № 2 до скарги (а.с. 46-53), клопотання (а.с. 55-58, 68-73), відповідь на три заперечення (а.с. 110-117), клопотання про відкладення судового засідання (а.с. 127-129).

Наведені обставини справи дають підстави для беззаперечно висновку про те, що заявник ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про розгляд даної справи у суді першої інстанції, цікавився її розглядом, контролював процес її розгляду та в подальшому отримав оскаржувану ухвалу суду більш ніж за один рік до подання ним апеляційної скарги.

Що ж до другого критерію, а саме пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжено подальшими Указами Президента України.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, в якому зазначено, що самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вказана обставина могла б унеможливити дотримання такого строку заявником за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Проте ОСОБА_1 не навів обґрунтування того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск ним строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, більш ніж на 1 рік.

Зазначені скаржником доводи не свідчать про наявність одного із двох винятків, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, який становить більше року, тобто, неповідомлення про розгляд справи або внаслідок виникнення обставин непереборної сили, які зумовили пропуск строку для подання апеляційної скарги, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ЄСПЛ зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Проте, отримавши оскаржувану ухвалу суду 05 серпня 2022 року, звернувся з апеляційною скаргою лише 07 серпня 2023 року, тобто з суттєвим пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав скаржником і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Доводи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом застосування п. 6 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, не заслуговують на увагу, оскільки заявником не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з запровадженими в Україні воєнного стану перешкоджали йому подати апеляційну скаргу вчасно.

Вказана позиція повністю узгоджується із викладеним висновком в ухвалах Верховного Суду від 09 серпня 2023 року в справі № 357/14018/21 (провадження № 61-10069ск23), від 10 травня 2023 року в справі № 450/4756/13-ц (провадження № 61-4144ск23), від 03 квітня 2023 року в справі № 725/3121/20 (провадження № 61-10305 ск 22).

Поряд з цим, варто звернути увагу на те, що вказане є рекомендацією до застосування судами, окрім того наголошено саме про можливість продовження процесуальних строків, а не беззаперечний обов`язок, що відповідно належить до дискреційних повноважень суду із врахуванням конкретних обставин, які зумовили пропущення строку на оскарження рішення суду.

Отже, наведені скаржником доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не є поважними причинами пропуску цього строку і не є підставами (виключними випадками), передбаченими п 2 ч.2 ст. 358 ЦПК України, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення її повного тексту.

Оскільки ОСОБА_1 не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б унеможливлювали звернутися до суду з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня отримання відповідної ухвали, а наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть слугувати обставинами непереборної сили, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 258, 260, 261, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2022 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гоменюка Миколи Павловича, за участю стягувача ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/26881/14-ц, виданого 20 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.Ю. Береговий

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук