Справа № 710/909/23
Провадження № 2/710/351/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Л.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

12.07.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача 34286 грн. 27 коп. пені, яка утворилася через наявність заборгованості по сплаті аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач надав суду відзив, в якому вказав, що на момент звернення позивача до суду, а саме у липні 2023 року товариство з яким відповідач перебуває у трудових відносинах зарахувало на рахунок останньої на погашення заборгованості по аліментах грошову суму в розмірі 3806,34 гривень, в зв`язку з чим сума заборгованості, та одночасно розмір пені, нарахований позивачем, зменшується на суму зарахованих коштів, тобто до 34286,27 - 3806,34 = 30479,93 гривень. По-друге, позивачем помилково в суму заборгованості по аліментах було враховано штраф, накладений постановою від 18.10.2021 старшого державного виконавця Шполянського відділу ДВС у виконавчому провадженні № 42589909, в розмірі 13594,02 гривні. Таким чином, дійсна сума заборгованості по аліментах становить 30479,93- 13594,02= 16885,91 гривня. По-третє, позивач при нарахуванні пені не звернула уваги на положення абзацу 2 статті 196 СК України відповідно до якого, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Так, вищезазначеною постановою до відповідача було застосовано один із заходів примусового виконання, передбачений абзацом 2 частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема накладення штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості в зв`язку із тим, що в певний період стягнення аліментів виникла заборгованість сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за два роки. Таким чином, максимальний розмір пені має дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром накладеного штрафу, а саме 16885,91-13594,02 = 3291,89 гривень. По-четверте, при нарахуванні пені, на думку відповідача, позивачу слід було керуватися правовою позицією Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 19 січня 2022 року у справі №.711/679/21, де зазначено про те, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Отже, враховуючи, що заборгованість по аліментах в розмірі 3291,89 гривень на момент звернення позивача до суду не була погашена, тому згідно вищевказаної правової позиції спочатку необхідно визначити перший місяць у відповідному році з якого заборгованість не погашалася та розмір боргу у цій фазі. Так, момент виникнення заборгованості визначається шляхом віднімання від суми заборгованості суму нарахованих аліментів, починаючи з останніх місяців, зокрема спочатку із травня 2023 року, квітня 2023 року і т.д., та в наслідку вказаного підрахунку одержуємо результат заборгованості в сумі: (3291,89 - 1246,45 - 2965,50 = - 920,06) = 920,06 гривень у квітні 2023 року, яка не була погашена у наступних періодах починаючи із травня 2023 року. На думку відповідача, період протягом якого накопичувалась заборгованість, починається із 01 травня 2023 року і по 14 червня 2023 року згідно позовних вимог, який в сумі складає 31+14+ 45 (сорок п 'ять) днів. Отже, відповідач визнає позов частково в розмірі 588 гривень та 54 копійки.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Шполянським районним судом 17.07.2023 винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження, в якій відповідачу було запропоновано у разі не визнання позову, надати відзив на позов та докази, якими він обґрунтовується, у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. 07.08.2023 під час судового засідання, суд надав відповідачу термін для подачі відзиву на позов та доказів, до 11.08.2022. 08.08.2023 відповідач отримав у Шполянському відділу ДВС розрахунок заборгованості №11159. В подальшому він роздрукував з електронного виконавчого провадження постанову про накладення штрафу від 18.10.2021, яку сам підписав та залишив напис «Згідно з оригіналом» і датою 10.08.2023. 11.08.2023 дані копії були передані позивачу відповідачем власноручно, проте відзив на позовну заяву був відсутній. 18.08.2023 позивач отримала смс-повідомлення про необхідність отримання листа у Шполянському відділенні Укрпошти, оскільки позивач знаходилась за межами міста Шпола, то змогла отримати його тільки 21.08.2023. В отриманому листі знаходився відзив на позовну заяву, та докази: розрахунок заборгованості по аліментах №11159 від 08.08.2023, та постанова про накладення штрафу від 18.10.2023. Під час порівняння, наданих документів відповідачем власноруч, та направленими по пошті, позивач виявила значні розбіжності. Так, в розрахунку заборгованості по аліментах мається однаковий вихідний номер, але сума заборгованості відрізняється, в копії розрахунку який позивач отримала поштою, сума заборгованості вказана 30 479 грн. 93 коп., а в оригіналі за цим же вихідним номером, наданій відповідачем раніше власноруч, сума заборгованості вказана 16 885 грн.91 коп. В копії постанови про накладення штрафу, яку позивач отримала 11.08.2023 від відповідача власноруч стоїть дата 10.08.2023, а в такій же копії постанови, отриманій листом стоїть дата 18.08.2023. Таким чином, відповідач пропустив терміни подачі відзиву без поважних причин, оскільки всі необхідні документи в нього були 08.08.2023. Також, мав намір ввести суд в оману шляхом підміни достовірних даних та підробки документів. Позивач просив суд залишити відзив відповідача без розгляду.

Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позовної заяви та відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заяви та клопотання

Відповідач просив суд залишити відзив відповідача без розгляду в зв`язку з пропущеним строком на подання відзиву.

Так, дійсно в судовому засіданні від 07.08.2023, в якому був присутній відповідач, суд надав відповідачу термін для подачі відзиву на позов та доказів, до 11.08.2022, так як позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження по справі відповідач отримав 27.07.2023.

Разом з тим відповідач надав суду відзив 18.08.2023, разом з тим додатком до відзиву є розрахунок заборгованості по аліментах від 08.08.2023 № 11159, та постанова старшого державного виконавця від 18.10.2021.

Отже, відповідач отримав докази, які він поклав в основу свого відзиву 08.08.2023, проте надав відзив лише 18.08.2023.

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зауважує, що єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом заяв по суті справи з порушенням встановленого строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку на сторону відповідача).

У постанові від 28.04.2021 в справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Зважаючи на те, що відповідач був обізнаний зі своїми процесуальними правами та строками їх реалізації; беручи до уваги той факт, що відповідачем не доведено наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне вчинення відповідної процесуальної дії, строк на вчинення якої закінчився 11.08.2023, при цьому ним не подано клопотання про продовження процесуальних строків; суд вважає необхідним відзив залишити без розгляду.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У суді встановлено, що згідно з виконавчим листом у справі №710/2476/13-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 14.06.2023 № 5481, складеним старшим державним виконавцем Шполянського Відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 16.05.2023 за ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 34286,27 грн. (а.с.7-8).

За змістом розрахунку заборгованості по аліментах від 08.08.2023 № 11159, складені старшим державним виконавцем Шполянського Відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряною А.А., станом на 01.08.2023 за ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі30479,93 грн. (а.с.30-31).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 08.08.2023 № 11159, складені старшим державним виконавцем Шполянського Відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряною А.А., станом на 01.08.2023 за ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі16885,91 грн. (а.с.32-34).

Постановою старшого державного виконавця Шполянського відділу ДВС у виконавчому провадженні № 42589909 від 18.10.2021 накладений на ОСОБА_2 штраф у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментівна підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», що становить 13594,02 грн. (а.с.35-36).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 2 статті 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч. 1 ст. 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц від 03.04.2019.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

В той же час згідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.3, 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Статтею 195 СК України, зокрема частинами 1, 3, передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Так, судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від14.06.2023 № 5481 станом на 16.05.2023 за ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 34286,27 грн.

Також суду надані два розрахунки заборгованості за ОСОБА_2 по аліментах від 08.08.2023 № 11159, станом на 01.08.2023, згідно яких в першому розрахунку вказано, що заборгованість зі сплати аліментів становить 30479,93 грн. (а.с.30-31), а в другому - 16885,91 грн. (а.с.32-34).

Щодо різниці між сумою заборгованості по аліментам станом на 16.05.2023 (34286,27 грн.) та станом на 01.08.2023 (30479,93 грн.) суд враховує, що відповідач сплатив у липні 2023 року 3806,34 грн. Сторони не заперечували факту сплати аліментів за липень 2023 року.

Оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, суд бере до уваги розрахунок, виконаний виконавцем, який є найбільш актуальним, тобто станом на 01.08.2023.

Щодо різного розміру суми заборгованості в двох розрахунках станом на 01.08.2023, то суд враховує, що в першому розрахунку заборгованість визначена з урахуванням суми штрафу, який накладений згідно постанови у виконавчому провадженні № 42589909 від 18.10.2021 на підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», в розмірі 13594,02 грн., а в іншому розрахунку заборгованість обрахована без урахування суми штрафу (30479,93 грн. 13594,02 грн. = 16885,91 грн.).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, в матеріалах справи наявна постанова від 18.10.2021 старшого державного виконавця Шполянського відділу ДВС у виконавчому провадженні № 42589909, відповідно до якої на боржника ОСОБА_2 було накладено штраф в розмірі 13594,02 грн відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки розмір заборгованості по аліментах за ОСОБА_2 станом на 01.08.2023 становить 30479,93 грн, обрахований розмір пені становить 1 263 105,43 грн. то максимальний розмір пені не повинен перевищувати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, тобто в даному випадку 16885,91 грн. (30479,93 грн. штраф 13594,02 грн. = 16885,91 грн.).

Відтак, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 16885,91 грн., а саме в межах, що не перевищують розміру заборгованості зі сплати аліментів в сумі 30479,93 грн та, до того ж не перевищують різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, тобто в даному випадку 16885,91 грн (30479,93 - 13594,02 грн).

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позов задовольняється пропорційно, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 168,86 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладено та керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 141, 180, 196 СК України, ст.ст.70, 71 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.12,13,76-81, 89, 141, 211, 263-265, 273-275, 279, ч.1 ст.354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 19.11.1999, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, пеню, яка утворилася через наявність заборгованості по сплаті аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 16885,91 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 91 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі, судовий збір в сумі 168,86 грн на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення в повному обсязі складене 01.09.2023.

Суддя Н.П. Побережна