НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про видачу дубліката виконавчого листа

31 серпня 2023 рокуСправа № 322/1108/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання у цивільній справі

за позовом:акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
до:ОСОБА_1
про:стягнення боргу за кредитом,

встановив:

28.07.2023 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- видати акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління AT «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа № 2-254/09 від 15.09.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 6 784,45 грн. та 97,84 грн. судових витрат;

- поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів;

- розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог ст. 276 ЦПК України, без участі представника AT «Ощадбанк».

В обґрунтування заяви позивач зазначив таке.

03 вересня 2009 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області було ухвалено рішення по справі № 2-254/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ № 502 від 06.04.2011 тип товариства змінено з відкритого на публічне, постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 року тип товариства змінено з публічного на приватне, після зміни типу акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»), заборгованості за кредитом у сумі 6 784,45 грн. та 97,84 грн. судових витрат. Рішення набрало законної сили 15.09.2009.

На виконання рішення суду 15.09.2009 був виданий виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат.

Виконавчий документ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження був пред`явлений на виконання до відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції.

Постановою відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції від 10.06.2012 було відкрито виконавче провадження № 19717031.

Постановою відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції від 28.06.2010 було закінчено виконавче провадження у зв`язку з відсутністю майна на яке можна звернути стягнення та повідомлено що боржник працює в службі охорони ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат».

Постанова про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист на адресу стягувача не надходив.

Для отримання інформації щодо місцезнаходження оригіналу виконавчою листа та інформації щодо стану виконавчого провадження на адресу ВДВС стягувачем були направлені запити, клопотання та скарги від 19.10.2011 № 28/2-727, від 07.04.2012 № 28/2-141, від 06.08.2012 № 28/2-268, від 23.10.2012 № 28/2-380, від 07.07.2015 № 28/2-244, від 29.05.2015 № 28/2-483, від 07.09.2017 № 107.20/2-1275, від 06.03.2018 № 107.20/2-370/22065, від 19.04.2023 № 55/5.4-04/336, від 20.04.2023 № 55/5.4-04/342, від 02.06.2023 № 55/5.4-04/861, від 02.06.2023 № 55/5.4-04/863.

З відповіді Шевченківського ВДВС від 28.04.2023 № 28301/1 стягувачу стало відомо, що виконавчий документ не перебував та не перебуває на виконанні та на адресу ВДВС не надходив.

З відповіді Новомиколаївського ВДВС від 26.05.2023 № 4279/29.11/39 стягувачу стало відомо, що виконавчий лист перебував на виконанні, але у 2010 році направлений до Шевченківського ВДВС за місцем роботи боржника ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат».

Доказів направлення постанови та оригіналу виконавчою листа на адресу Шевченківського ВДВС до відповіді на звернення надано не було.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_1 був втрачений при пересилці з Новомиколаївського ВДВС до Шевченківського ВДВС.

Відсутність виконавчого документу позбавило AT «Ощадбанк» можливості повторно пред`явити його до виконання, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Крім того, термін пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 15.09.2012.

Порушення ВДВС порядку і строків надіслання документів виконавчого провадження, несвоєчасне надання відповіді на звернення стягувана позбавило працівників відділу реструктуризації заборгованості та стягнення можливості вчасно отримати вищезазначені документи та вжити заходи для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання або звернутися до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів.

Виходячи з наведеного, стягувач просив задовольнити його вимоги.

Боржник та заінтересовані особи Новомиколаївський ВДВС та Шевченківський ВДВС, будь-яких письмових пояснень суду не надали.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з такого.

Процесуальний порядок розгляду заяв про видачу дубліката виконавчого листа нормами ЦПК України не врегульовано, а відтак суд, відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, визнає за необхідне розглянути її за правилами, передбаченими для розгляду заяв про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ст. 433 ЦПК України), у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду заяви у судове засідання не прибули, що не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З поданих стягувачем документів вбачається, що виконавчий лист № 2-254/09 від 15.09.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитом у сумі 6 784,45 грн. та 97,84 грн. судових витрат було втрачено при пересиланні між відділами державної виконавчої служби.

Докази закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу в матеріалах справи відсутні.

За правилом частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду цієї справи суд враховую висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.03.2023 по справі № 2-2236/12 (реєстраційний номер за ЄДРСР 109479803), та зазначає таке.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення знайшло розвиток у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) звертав увагу, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до §§ 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Передача виконавчих документів і виконавчих проваджень здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02 квітня 2012 № 512/5, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 7 розділу V вказаної Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Пунктом 9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 28.06.2010 було закінчено виконавче провадження на підставі пункту 10 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із направленням виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС. Виконавчий лист № 2-254/09 було направлено за належністю до Шевченківського ВДВС.

Докази отримання Шевченківським ВДВС виконавчого листа № 2-254/09 відсутні, що, зокрема, підтверджується листом Шевченківського ВДВС від 28.04.2023 № 28301/1.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2009 року по справі № 2-254/09 не виконане.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Цей строк встановлюється з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не можуть негативно впливати на права стягувача. Відсутність виконавчого листа, своєчасно пред`явленого стягувачам, перешкоджає виконанню рішення суду та порушує його права.

На відміну від остаточного закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, при зміні органу державної виконавчої служби чи його компетенції, передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС стадія виконання судового рішення не припиняється і не переривається, отже правила частин п`ятої та шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV) не застосовуються.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимога стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є зайвою, оскільки виконавчий лист за рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2009 року по справі № 2-254/09 було своєчасно пред`явлено до виконання у 2009 році та втрачено в процесі виконання, а відтак цей строк не є пропущеним. Отже, в цій частині заява стягувача не підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що виконавчий лист було втрачено з причин, що не залежали від стягувача, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

З огляду на викладене, суд визнає заяву стягувача такою, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 10, 260, 261, 263, 272, п. 17.4 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання задовольнити частково.

2. Видати дублікат виконавчого листа за рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2009 року по справі № 2-254/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 6 784,45 грн. в рахунок погашення заборгованості за користування кредитом та 97,84 грн. судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 31 серпня 2023 року.

Суддя С.С. Гасанбеков