Справа № 203/3944/23
Провадження № 2-з/204/100/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2023 року м.Дніпро Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі головючого судді Чудопалової С.В., розглянувши заяву керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову по цивільній справі № 203/3944/23 за позовом в.о. керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Мікаєлян Фріди Седраківни до ОСОБА_1 про конфіскацію часток земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2023 позовну заяву в.о. керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Мікаєлян Фріди Седраківни, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію часток земельної ділянки передано за підсудністю на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. 22.08.2023 ухвалою судді вказану цивільну справу прийнято та відкрито провадження . 31.08.2023 до суду надійшла заява керівника Лівобережної окружної прокуратири Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову по цивільній справі № 203/3944/23 шляхом накладення арешту на частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:0364 площею 4,4737 га, яка розташована на території Сартанської селищної громади Маріупольського району Донецької області, власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 та яка підлягає конфіскації на користь держави, шляхом припинення права власності ОСОБА_1 та визнання права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення, добровільно не відчужив її, на теперішній час є підстави для її конфіскації, у зв`язку з чим, позивачем було подано до суду відповідний позов. Водночас, відповідач має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації тощо, а тому, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, існує необхідність у накладенні арешту на спірну земельну ділянку, що без обмеження права користування не зашкодить істотним чином правам та законним інтересам відповідача. Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9"Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у Постанові від 25 травня 2016 року (справа №6-605цс16), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві керівника Лівобережної окружної прокуратири Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області просить конфіскувати на користь держави частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації ОСОБА_1 кадастровим номером :05:000:0364 площею 4,4737 га, яка розташована на території Сартанської селищної громади Маріупольського району Донецької області, шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Отже, вимоги позивача, викладені у його заяві про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку стосуються майна, яке є предметом позову. Таким чином, необхідність у накладенні арешту на вказане майно витікає з самої позовної заяви, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку надання стороною доказів на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна. Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що заява керівника Лівобережної окружної прокуратири Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 374,376,382,383 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву керівника Лівобережної окружної прокуратири Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про забезпечення позову задовольнити. Накласти арешт на частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:0364 площею 4,4737 га, яка розташована на території Сартанської селищної громади Маріупольського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140), власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя С.В.Чудопалова