№ справи687/184/23
№2-др/687/5/23
30 серпня 2023 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Цугель Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці заяву представника відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» - адвоката Коваля Юрія Віталійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання в якому просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що у провадженні Чемеровецького районного суду Хмельницької області перебувала справа №687/184/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про розірвання договору оренди землі.
Ухвалою суду від 24.04.2023 року по справі №687/184/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Агрохолдинг 2012» про розірвання договору оренди землі, залишено без розгляду за заявою позивача.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Згідно з частинами 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Ч.5 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до пункту 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 зазначив, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
З системного аналізу положень частини п`ятої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом особи, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За змістом пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України позивач має право до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду.
Відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла позивач недобросовісно та пред`явила необґрунтований позов; чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи мала вона на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується, однак представником відповідача у поданій заяві про стягнення судових витрат не наведено належних обґрунтувань щодо зловживання позивачем процесуальними правами, а саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтованість його дій, інших необґрунтованих дій також не вказано.
Суд враховує, що позивачем заяву про залишення позову без розгляду було подано до початку розгляду справи по суті, в зв`язку із цим, на думку суду, відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення до суду з позовом, а також інші дії позивача, пов`язані з реалізацією її процесуальних прав, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати. Враховуючи вищенаведене, заява не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 13, 141, 270, 353, 355 ЦПК України,-
Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» - адвоката Коваля Юрія Віталійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №687/184/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про розірвання договору оренди землі.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Суддя Борсук В.О.