1Справа № 335/6458/20 2/335/36/2023
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Першина І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 11.08.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
22.09.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити з посиланням на те, що при укладанні договору позики сторони усвідомлювали та домовились про те, що передача автомобіля відбулася в якості забезпечення виконання відповідачкою зобов`язань за договором позики на умовах застави. Позивач з власної ініціативи та на власний розсуд достроково реалізував автомобіль відповідачки, та фактично отримав кошти в рахунок договору позики. Також, просив суд застосувати строки позовної давності, які на його думку сплили 05.01.2020 (три роки з дати реалізації автомобіля 05.01.2020), а з позовом позивач звернувся 31.07.2020.
Ухвалою суду від 28.01.2021 на підставі ст.185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, для усунення недоліків. 03.02.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви, надав оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 85,16 грн.
Ухвалою суду від 28.01.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 335/9824/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ВП № 11 «Запоріжжя драйв компані» про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним.
23.05.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено.
21.06.2023 відповідач надала суду письмові пояснення, пославшись на удаваність та нікчемність договору купівлі-продажу автомобіля, та на те, що позивач продав автомобіль в порушення норм договору та Закону України «Про заставу».
17.08.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що договір позики є змішаним договором по своїй правовій природі, відповідачка не передавала в заставу автомобіль в якості забезпечення своїх зобов`язань, автомобіль було передано на зберігання, а не в заставу. Просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач та її представник просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов, та застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Крім того, відповідач ОСОБА_1 суду пояснила, що позивач до подання позову жодних претензій до неї не пред`являв.
Їй відомо, що її автомобіль був проданий позивачем іншим особам за 16 000 доларів США, що покривало всю суму боргу за договором позики.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.
20.04.2016 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1/20/04/2016, згідно якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняла грошові кошти в розмірі 356000 грн. строком до 01.05.2017 року (а.с. 4).
У відповідності до п. 1.2 Договору позики в якості забезпечення позики позичальник ОСОБА_1 передала позикодавцю ОСОБА_2 на зберігання належний останній на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 транспортний засіб PORSHЕ CAYENNE, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
У відповідності до положень п. 2.2.1 Договору позики, позикодавець має право:
1) достроково розірвати договір, а також продати (у тому числі по запчастинах) автомобіль і з отриманих грошей утримати борг позичальника при настанні хоча б одного з наступних фактів:
а) в разі створення реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором;
б) у випадку тяжкої хвороби, настання інших обставин, які не залежать від волі позичальника, та які перешкоджають виконанню ним умов цього договору;
в) в разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
У відповідності до положень п. 2.3 договору позики, для того, щоб позикодавець міг в повному обсязі скористатися правами, які надані йому згідно п. 2.2.1 цього договору, позичальник видає позикодавцю завірену нотаріально довіреність та зобов`язується її відкликати протягом дії даного договору.
На виконання перелічених положень договору позики у відповідності до акту прийому-передачі автомобіля від 20.04.2016 року, ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримав автомобіль PORSH CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ( а.с. 6).
Крім того, встановлено, що 20.04.2016 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Байрамовою О.М., зареєстровану в реєстрі за № 242, відповідно до якої кожен повірений вправі діяти самостійно (а/с 22).
Відповідно до умов виданої довіреності ОСОБА_1 уповноважила повірених: бути її представником у регіональних сервісних центрах МВС України, органах нотаріату, та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу (за ціною та на умовах за власним розсудом) належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого Центром 2342 07.04.2016 року, транспортного засобу марки PORSHЕ, модель CAYENNE, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Довіреність видана на три роки з правом передоручення повноважень третім особам, з правом використання автомобіля за кордоном.
Позивач в підтвердження того факту, що 05.01.2017 року після продажу автомобіля грошові кошти від його продажу у сумі 45 050 грн. зараховані у якості погашення частини боргу надав суду звіт ФОП ОСОБА_5 № 024/05012017 від 05.01.2017 про те, що ринкова вартість КТЗ PORSHЕ CAYENNE реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 45 050 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ВП № 11 ТОВ «Запоріжжя драйв компані», ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12.04.2023 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2022 року залишено без змін.

Як встановлено судом при розгляді цивільної справи № 335/9842/20, 05.01.2017 року між суб`єктом господарювання Відокремлений підрозділ № 11 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя драйв компані», що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 7106/17/000139 від 05.01.2017 року, укладеного з власником транспортного засобу, з однієї сторони, і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки PORSHЕ, модель CAYENNE, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником транспортного засобу PORSHE CAYENNE, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , з 16.09.2020 року є ОСОБА_6 .

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.06.2022 у справі № 591/1517/18.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця, а також, що позичальник зобов`язується повернути позику.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі розписки від 20.04.2016, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачка отримала від позивача 356 000 грн. на умовах договору від 20.04.2016 року. Однак, розписка не містить зобов`язань відповідачки повернути позику.

Позивач 20.04.2016 року прийняв від відповідачки автомобіль PORSHЕ, CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 , ключі з брелком сигналізації та до закінчення строку дії договору позики (строк повернення коштів не пізніше 01.05.2017 року) достроково розпорядився автомобілем на свій розсуд, продавши його 05.01.2017 року.

Жодних претензій щодо невиконання договору позики відповідачкою за весь час його дії позивач не пред`являв, крім того, обставин, які слугували достроковому розірванню договору, а саме продажу автомобіля, у позові не зазначив. Після продажу автомобіля у січні 2017 року до звернення з позовом до суду були також відсутні претензії з боку позивача до відповідачки.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження отримання ним 45 040 гривень (грошових коштів за продаж автомобілю)в рахунок погашення за договором позики, а також на підтвердження зберігання ним автомобіля в період з 20.04.2016 по 05.01.2017, та вартості такого зберігання у розмірі 126 100 гривень. Наданий позивачем звіт ФОП ОСОБА_5 № 024/05012017 від 05.01.2017 про те, що ринкова вартість КТЗ PORSHЕ CAYENNE реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 45 050 грн., не підтверджує отримання позивачем саме 45040 грн. у рахунок погашення частини боргу за договором позики.

Наведений позивачем розрахунок є необгрунтованим, та не доведеним належними та допустимими доказами, та не підтверджує зазначений позивачем розмір заборгованості за договором позики від 20.04.2016 року, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки судом підстав для задоволення позовних вимог не встановлено, суд не вдається у вирішення питання щодо застосування строку позовної давності за заявою відповідачки.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми,- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення судду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення: 06.09.2023.

Суддя Рибалко Н.І.