ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7519/23 Справа № 177/652/23 Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №177/652/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року (суддя Коваль Н.В., повний текст судового рішення складено 05 липня 2023 року),

в с т а н о в и в:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2019 році її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у близьких стосунках з відповідачкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від яких народився внук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року, ОСОБА_3 визнано батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено зміни в актовий запис № 445 про народження. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 змінено прізвище онука з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », визначено порядок участі у спілкуванні з малолітньою дитиною кожного вівторка та п`ятниці з 09.00 години до 18.00 години, у літній період сім днів щомісяця за домовленістю між батьками, за місцем проживання батька, без присутності матері. Отже позивачка зазначила, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_8 , 2020 року народження, проте з відповідачкою не досягли взаємної згоди в участі позивачки у спілкуванні та вихованні з онуком, у зв`язку із чим, остання вимушена звернутися до суду. Просила суд усунути їй перешкоди у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_8 , 2020 року народження, визначивши наступний порядок участі у його вихованні та спілкуванні з ним, а саме: щотижня у вихідні дні на добу, з 09.00 години ранку суботи та до 11.00 години ранку неділі, або з 09.00 години ранку неділі до 11.00 години ранку понеділка, за домовленістю з матір`ю, зустрічі просила проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності матері, з урахуванням стану та потреб дитини.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з онуком задоволено частково.

Встановлено спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні та спілкуванні із онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на тиждень, обираючи день та час за погодженням з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зустрічі проводити на території с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішення не погодилися позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 та оскаржили його в апеляційному порядку, просили апеляційний суд змінити рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року, встановивши спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із внуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення місця та часу спілкування: щотижня у вихідні дні, на добу, з 9.00 години суботи до 11.00 години ранку неділі, або з 9.00 години неділі до 11.00 години ранку понеділка за домовленістю з матір`ю дитини; зустрічі проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я та потреб дитини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції встановлюючи порядок спілкування бабусі з дитиною керувався порядком спілкування запропонованим органом опіки та піклування, який не направлений на найкращі інтереси дитини, а навпаки суперечить інтересам дитини. В судовому засіданні не з`ясовувалося питання, чи є взагалі в селі Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області місця культурно-розважального характеру, призначені для повноцінного відпочинку дітей, які обладнані всім необхідним для такого відпочинку з врахуванням малолітнього віку дитини: віддаленість таких місць від місця проживання дитини, обладнання їх туалетом, який відповідає всім санітарно-гігієнічним нормам, лавками, пунктами для прийому їжі тощо, не враховано те, що дитині також необхідний денний сон. Встановлений судом першої інстанції спосіб участі у вихованні внука є абстрактним, не направлений на вирішення спору між сторонами по суті, породжує невизначеність та в подальшому поглиблює спір між сторонами справи. Судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховані позиції сторін у справі, відповідачка не наполягала на встановленні порядку спілкування та участі у вихованні дитини у спосіб запропонований органом опіки та піклування, а запропонувала свій порядок, який на її погляд відповідає найкращим інтересам її дитини з урахуванням віку, розпорядку дня дитини, а також є максимально наближеним до порядку спілкування, запропонованого позивачкою. При цьому сторони вказували конкретні дні та години для спілкування з дитиною з урахуванням віку дитини, її потреб, та інтересів

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_10 , просила апеляційний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та про доставку повідомлення.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 у судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та про доставку повідомлення.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, лише в оскаржуваній частині судового рішення і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 в частині встановлення способу її участі у вихованні та спілкуванні з онуком, тому апеляційній суд переглядає судове рішення лише в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року змінено прізвище малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та присвоєно йому подвійне прізвище - батька та матері: « ОСОБА_7 ». Визначено батьку дитини ОСОБА_3 , наступний порядок участі в спілкуванні з його малолітньою дитиною сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому згідно з даним рішенням суду змінено прізвище на « ОСОБА_7 »: кожного вівторка та п`ятниці з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., у літній період сім днів щомісяця за домовленістю батьків; у день народження дитини 13 травня кожного року з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв.; зустрічі батька з дитиною у визначений час проводити за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини, з обов`язковим урахуванням стану здоров`я та потреб дитини (а.с. 14-19).

Позивачка є бабусею ОСОБА_8 , 2020 року народження, та матір`ю ОСОБА_3 .

Листом виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 204 від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у вирішенні зазначеного питання про визначення порядку спілкування з дитиною та запропоновано звернутися до суду (а.с. 13).

Відповідно до висновку ради опіки та піклування щодо визначення участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_8 від 17 квітня 2023 року рада опіки та піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні та спілкуванні із онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: один раз на тиждень, обираючи день та час за погодженням з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зустрічі проводити на території с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини (а.с. 30).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що баба, дід мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Суд врахував вік дитини, стан її здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі наявне рішення суду про визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Таке рішення суду першої інстанції відповідає нормам законодавства та обставинам справи.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина 8 статті 7 СК України).

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина 2 статті 159 СК України).

Частини 5 та 6 статті 19 СК України передбачають, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 5 та 6 статті 19 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини 2, 3 статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком позивачки ОСОБА_1 . Сторони у справі не досягли взаємної згоди в участі позивачки у спілкуванні та вихованні з онуком, у зв`язку із чим, остання вимушена звернутися до суду.

Встановивши, що права ОСОБА_1 як баби порушуються відповідачкою у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : один раз на тиждень, обираючи день та час за погодженням з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зустрічі проводити на території с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки визначений судом першої інстанції графік побачень і спільного відпочинку є найбільш комфортнішим, відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, не впливає на права сторін та батьків.

Крім того, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року батькові дитини ОСОБА_3 було встановлено години спілкування з дитиною, загальна кількість яких становить 18 годин на тиждень. Згідно позову позивачка ОСОБА_1 заявляє вимоги визначити наступний порядок участі її у вихованні онука та спілкуванні з ним, а саме: щотижня у вихідні дні на добу, з 09.00 години ранку суботи та до 11.00 години ранку неділі, тобто має намір зустрічатися з онуком 26 годин на тиждень. В той час як відповідно до вимог частини 1 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. А тому, враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживає з матір`ю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку та ухвалив рішення з урахуванням висновку Органу опіки та піклування, згідно якого зазначено за недоцільне довготривале перебування дитини без догляду матері.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Отже, аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частини визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без змін. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року в частини визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошеннята може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста