Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/2075/22
Провадження № 2/644/44/23
31 серпня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі судді Шевченка С.В., розглянув в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 у позові просив позбавити відповідачку батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що з 2017 року між ним та відповідачкою припинені шлюбно-сімейні відносини, проживають окрема. Дитина проживає разом з ним. Відповідачка зрідка цікавилась дитиною, але згодом припинила будь-які контакти з нею, участі в житті дитини не приймає, він несе усі витрати щодо утримання й розвитку сина.
Позивач подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.
Департамент служб у справах дітей ХМР подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та просили розглядати справу за відсутності їх представника.
Відповідачка правом подання відзиву не скористалася, заяв, клопотань, суду не подавала, про розгляд справи повідомлялася своєчасно, належним чином і неодноразово. Через неотримання судових викликів за місцем реєстрації, суд повідомляв ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на сайті веб-порталу «Судова влада».
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що між сторонами 16.01.2009 був укладений шлюб. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась дитина - ОСОБА_4 . Рішенням суду від 27.2.2020 шлюб було розірвано. Дитина, за згодою батьків, залишилась проживати разом з батьком.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З наданих суду копій довідок № 01-26/264 від 24.11.2021 та № 01-26/284 від 01.12.2022, виданих директором Харківської загальноосвітньої школи № 157 вбачається, що учень даної школи ОСОБА_4 проживає лише з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини останній раз відвідувала школу та цікавилася справами сина у 2020 році.
З листа директора КНП «Міська дитяча поліклініка № 9» ХМР від 05.12.2022 № 590 вбачається, що мати дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 останній раз зверталася до поліклініки з питань медичної допомоги та проведення профогляду у 2016 році.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачка не надала суду доказів на спростування аргументів позивача.
Аналізуючи доводи позивача та наявні у матеріалах справи докази, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини та приймаючи до уваги висновок Департамент служб у справах дітей ХМР про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно дитини - ОСОБА_6 з підстав ухилення від виконання свого батьківського обов`язку з виховання, забезпечення належного розвитку та утримання дитини.
Крім того, відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В даному випадку, із позовом про стягнення аліментів звернувся позивач, саме з ним проживає неповнолітня дитина, а тому він має право обирати спосіб стягнення аліментів. Позивач визначив необхідність стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідачки.
Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї з його боку суду не надано.
З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини визначений позивачем розмір аліментів, а тому стягує з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 19 грудня 2023 року.
Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп., сплачений останнім за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім того, з ОСОБА_2 підлягаєстягненню 992 грн. 40 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнений.
На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 165, 180 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 11, 88, 169, 212 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складене 31.08.2023.

Суддя С.В. Шевченко