У Х В А Л А

Справа № 932/4581/23

Провадження № 2-з/932/28/23

17 травня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., ознайомившись з заявою представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - Останкової В.О. про забезпечення доказів до подання позову, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2023 року представник Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - Останкова В.О. звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позову

Заява обґрунтована наступним. Акціонерному товариству УКРСИББАНК стало відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_1 виступила поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 24.09.2007 року та уклала з АКІБ «УкрСиббанк» ( з 26.11.2018 року нове найменування АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») договір поруки №0/П від 24.09.2007 року.

В зв`язку з не виконанням позичальником умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість та банк звернувся із позовом до суду про солідарне стягнення боргу з позичальника та поручителя. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2016 року по справі №204/5343/15-ц вирішено стягнути на користь АТ «УКРСИББАНК» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0 від 24.09.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 11571.41 дол.США та по пені у розмірі 3499.57 грн. та судові витрати 2548.01 грн. Однак рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена. Дізнавшись про смерть боржника, банк направив вимогу до спадкоємців до Першої дніпровської державної нотаріальної контори та просив нотаріуса повідомити інформацію про спадкоємців. Вимога була перенаправлена за місцем відкриття спадкової справи до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори. Листом від 24.12.2020 року Сьома дніпровська державна нотаріальна контора повідомила, що претензія банку зареєстрована та долучена до спадкової справи №374/2019 після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак надати інформацію про спадкоємців відмовила з посиланням на нотаріальну таємницю. Копія листа , як доказ, надається.

З метою погашення заборгованості за кредитним договором та виконання рішення суду про стягнення коштів банк, як кредитор, має право звернутися до суду з позовом до спадкоємців про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на спадкове майно та відповідно до вимог ст.175 ЦПК України вказати ім`я відповідачів - спадкоємців, їх місцезнаходження, реєстраційний номер облікової картки платника податків та подати докази прийняття спадщини. Однак банку не відома інформація про осіб, які прийняли спадщину та можуть бути відповідачами у суді.

Не володіючи інформацією про ім`я спадкоємців та доказами прийняття спадщини, позивач не має можливості захисту своїх порушених прав шляхом звернення із позовом до суду, та не має можливості самостійно надати інформацію та докази щодо прийняття спадщини разом з позовною заявою.

Інформація про спадкоємців, докази звернення спадкоємців до нотаріальної контори, наявність чи відсутність заяв про відмову від прийняття спадщини, інформація про видані свідоцтва про право на спадщину знаходяться у спадковій справі №374/2019, що заведена після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходиться у Сьомій дніпровській державній нотаріальній конторі.

Відтак з метою в майбутньому забезпечити можливість подання позову до суду представник заявника просить суд забезпечити докази шляхом витребування від Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №374/2019, що заведена після смерті ОСОБА_1 , померло ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, проаналізувавши заяву про забезпечення доказів, робить наступний висновок.

З поданої заяви представника заявниці встановлено, що такий звернувся до суду із даною заявою, як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст.ст. 116-118 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, а також якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Схожі висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі № 635/7732/19 (провадження № 61-19460ск20).

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року у справі № 520/14132/18 зазначено, що у кожному конкретному випадку необхідно враховувати не лише резолютивну частину ухвали суду першої інстанції, а й сутність клопотання учасника справи та за якою процедурою суд розглянув таке клопотання: як витребування доказів чи як забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 року у справі за № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Разом з тим, в заяві про забезпечення доказів представник Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» жодним чином не обґрунтував те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового провадження за його позовом. Так, заявником не наведено жодних обставин, що такий засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів необхідно повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-119, 260-26, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - Останкової В.О. про забезпечення доказів до подання позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол