Справа № 450/3223/21 Провадження № 2/450/508/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

секретар судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шериф-пульт 027» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості обладнання та стягнення вартості за договором про надання послуг охорони, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027» та позивачкою укладено Договір № 8022334/ОВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1. В свою чергу згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних Замовником послуг складає 450,00 за один місяць їх надання. Згідно положень п.2.3. Договору, оплата за цим Договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться Замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням позивачком зобов`язань, передбачених п. 3.2.15 Договору, позиваючи з 07.05.2021 року послуги, що передбачені його умовами, позивачем не надаються на підставі п.п. 1 п. 4.1.4 Договору. Станом на 26.07.2021 року заборгованість боржника за надані послуги складає 1002,00 грн. Крім того, відповідно до п. 5 Додатку № 1 до Договору, виконавцем передано замовнику в користування (оренду) обладнання «Лунь 9с» (комплект), серійний № 8022334 у кількості 14 шт., вартістю 38900,00 грн., яке згідно вказаного пункту договору підлягає поверненню протягом 3-х днів після розірвання (припинення) договору або замовник вправі викупити обладнання під-час дії договору або при розірванні (припиненні) договору. Крім того п. 5.1.1. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату наданих виконавцем послуг протягом календарного місяця, зобов`язується оплатити штрафні санкції у розмірі 100% вартості послуг виконавця, зазначених в п. 2. Додатку №1 до Договору, що становить 450,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят гривень 00 копійок). Проте, жодних дій щодо сплати боргу відповідачем вчинено не було та станом на день подання даного позову заборгованість не сплачена. У зв`язку з наведеним, просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 03.06.2020 року у розмірі 2452,00 грн. з урахування компенсації та штрафних санкцій, 3890,00 грн. відшкодування вартості обладнання та 2270,00 грн. судового збору.

07.09.2021 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.07.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача подав клопотання, в якому позов заперечує, зазначає, що на неодноразове надіслання судом відповідачем для виконання ухвали суду про витребування доказів, така відповідачем не виконана, витребувані докази, зокрема оригінал договору № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року на адресу суду не надіслано. Таким чином, відповідачем не представлено суду доказів, які б підтверджували наявність заборгованості відповідача перед позивачем. З наданого до позовної заяви копії договору в п. 10 «реквізити та підписи сторін» міститься друкований напис в графі «замовник» ОСОБА_2 , при цьому адреса та паспортні дані відсутні, також міститься рукописний підпис. Разом з тим, до матеріалів справи позивач додав копію договору оренди приміщення від 01.06.2020 року у вказаній копії договору, п. 6 «юридичні адреси та реквізити сторін» рукописним текстом зазначено дані відовідача ОСОБА_1 , вказані усі реквізити та проставлено рукописний підпис. Візуально порівнявши два вказані підписи від імені ОСОБА_1 вбачаються кардинальні розбіжності цих підписів. Для усунення сумнівів щодо наявності у договорі № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року підпису відповідача, позивачем оригінал вказаного договору суду не представлено. Таким чином за відсутності доказів підставності позову, з урахування заперечення єдиного доказу долученого стороною позивача відповідачем, а саме копії договору № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року, просить відмовити у задоволенні позову та розгляд справи проводити без участі сторони відвідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, з`ясувавши думку сторін та їхніх представників, висловлену у поданих ними заявах, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначає, що 03 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027» та позивачкою укладено Договір № 8022334/ОВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, у з`язку з невиконанням умов якого у ОСОБА_1 виникла заборгованісить перед позивачем, у розмірі 2452,00 грн. з урахування компенсації та штрафних санкцій, 3890,00 грн. відшкодування вартості обладнання.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідач заперечуючи позов вказує на відсутність у неї заборгованості перед позивачем, заперечує наявність її підпису у Договорі № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, оскільки наявний підпис від імені ОСОБА_1 у ньому відрізняється від її підпису наявного у долученому позивачем Договорі оренди приміщення від 01.06.2020 року, підпис в якому відповідачкою не заперечується.

Разом з тим, очевидним для суду є згода позивача із зазначеними персональними даними відповідача ОСОБА_1 , зокрема і її рукописним підписом у Договорі оренди від 01.06.2020 року, копія якого долучена стороною позивача до матеріалів позовної заяви та міститься в матеріалах справи.

З метою усунення розбіжностей та підтвердження наявності заборгованості перед позивачем стороною відповідача ініційовано витребування доказів, зокрема оригіналу спірного договору, однак такий стороною позивача на виконання ухвали суду не представлено.

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частинах першій-четвертій статті 83 ЦПК України зазначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої-шостої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Будь-яких інший доказів на підтвердження обставин, якими підтверджуються позовні вимоги стороною позивача не представлено, клопотань про витребування таких суду не заявлялось, клопотань про призначення експертиз у справі стороною позивача не заявлено.

Таким чином, враховуючи встановлену судом хоч і належність однак недопустимість наданого суду стороною позивача доказу, зокрема копії договору Договорі № 8022334/ОВ від 03.06.2020 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, суд приходить до висновку про відмову в задовленні позовних вимог за недоведеністю.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову судом враховано, що заявлені стороною відповідача аргументи щодо недопустимості як доказу копії спірного договору, є обґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт спору, обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає характеру спірних правовідносин, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,12,77,76, 81,88,141258, 265 ЦПК України, суд

в с т а н о в и в:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Шериф-пульт 027» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості обладнання та стягнення вартості за договором про надання послуг охорони відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 21.02.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук