Справа № 297/1313/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря: Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 20 000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Позов мотивований тим, що з 10.11.1990 по 01.06.2022 позивачка перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , з яким мають двох синів: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться фізичним та духовним розвитком меншого сина ОСОБА_5 , активної участі в утриманні та вихованні сина не бере. Даніел на даний час навчається в Угорщині в місті Дебрецен в Реформаторській гімназії імені Доці. Вартість проживання у гуртожитку даної гімназії у вересні 2022 року становив 28 990 угорських форинтів, а в жовтні 2022 року - 31 340 угорських форинтів, що згідно курсу НБУ становив 2 942,48 грн. та 3 181,01 грн. відповідно. Позивачка проживає в будинку із синами та своєї хворою матір`ю -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на «Д» обліку в АЗПСМ с.Дийда

з приводу ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, ГХ 2 ст., 2 стадія, ризик високий,

варикозне розширення вен/кінцівок. Після розірвання шлюбу із відповідачем позивачка намагалась домовитись про сплату ним аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак досягнути стабільних домовленостей вони не змогли. Поряд з цим, відповідач самостійно надіслав на банківську картку позивачки кошти на утримання сина: 5000 грн. 07.04.2023; 5000 грн. 23.01.2023; 4000 грн. 26.11.2022; 4000 грн. 22.10.2022; 3000 грн. 24.09.2022; 100 грн. 23.09.2022. Літом минулого року відповідач надав їй декілька тисяч форинтів для сина, про що позивачка надала письмову розписку. Іншої фінансової допомоги в утриманні сина відповідач їй не надавав та не надає.

Позивачка зазначає, що щотижневі поїздки (туди й назад) в місто Дебрецен в одну сторону на даний час коштують 1 260 угорських форинтів, що згідно курсу НБУ (12.03.2023) становить 127,26 грн., тобто 254,52 грн. на тиждень та 13 235,04 грн. на рік. Ціна проїзд, як і на все, з часом буде рости. Син потребує носіння брекетів, про що їм повідомили стоматологи вже давно, однак із-за їх вартості відповідач відмовився їх оплачувати та порекомендував видалити проблемні зуби сина, на що категорично відмовила. Вартість брекетів на даний час складає близько 41 000 грн.. У сина є проблеми із зором та потребує окуляри, вартість яких становить близько 7 000 грн.. Сину 14 років та має намір вести активний спосіб життя із відвідуванням різних гуртків, які функціонують у його навчальному закладі: малювання, музики та спортивний гурток. Вартість кожного із них на один місяць становить близько 1 000 грн.. У минулому син уже відвідував курси малювання та музику, однак відповідач вважав такі хоббі сина абсурдними та не потрібними, тому син припинив їх відвідувати. Самостійно утримувати сина та надавати йому все потрібне, у тому числі вказане вище, позивачка не має змоги. Окрім сина ОСОБА_5 вона також зобов`язана піклуватись про свою 76-річну хвору маму.

Відповідач із 24.11.2008 є фізичною особою-підприємцем та займається виготовленням меблів із дерева. Його бізнес вони розпочали ще будучи разом та розвивали його всіма можливими засобами, у зв`язку із чим на даний час він дуже успішний у своїй сфері та має багато замовлень. ОСОБА_2 є власником двох транспортних засобів: марки LDV моделі 400, 2002 року випуску, та марки Volkswagen моделі Passat, 2015 року випуску.

У зв`язку із потребами в носінні брекетів, окулярів, прийому вітамінів, відвідуванні курсів для саморозвитку, високої вартості гуртожитку для проживання, враховуючи високі ціни на продукти харчування та проїзд позивачка вважає, що із відповідача слід стягувати щомісяця 20 000 грн. аліментів на утримання сина ОСОБА_5 . За станом здоров`я відповідач будь-яких скарг або протипоказань будь-якій роботі не має, а також не являється інвалідом та тяжких захворювань не має. Відповідач є власником земельної ділянки :30:002:0213 площею 0,1554 га на території Великобийганської ОТГ та житлового будинку АДРЕСА_1 . Окрім спільних дітей у відповідача немає інших осіб, яких згідно законодавства він зобов`язаний утримувати та утримує. Відсутність систематичної гідної фінансової підтримки зі сторони відповідача в частині утримання сина унеможливлює стабільного духовного та фізичного розвитку їхнього сина.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України 22.06.2023 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_7 в інтересах відповідача ОСОБА_2 , згідно якого він заперечив щодо позовних вимог ОСОБА_1 та просив позов задовольнити частково. Так, представник відповідача зазначив, що у позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи розмір аліментів, які вона бажає стягувати з відповідача, вказує, що ОСОБА_5 навчається в Угорщині в місті Дебрецен, де потребує значної фінансової підтримки. Крім того, вказує, що проживає в одному будинку із синами та своєю хворою матір`ю, що не відповідає дійсності, адже старший син сторін - ОСОБА_8 проживає і працює в Угорщині, в Україну не приїжджає, а менший син, як зазначила сама позивачка, - навчається (і відповідно, проживає) також в Угорщині. Не відповідає дійсності те, що ОСОБА_2 нібито не цікавиться розвитком ОСОБА_5 та активної участі в утриманні та вихованні не бере. Натомість, ОСОБА_9 переживає за своїх обох синів, цікавиться їх життям, однак активної участі у ньому не може брати, так як матір дітей дуже сильно налаштовує їх проти батька, крім того, всіляко відгороджує синів від батька та забороняє їм спілкуватись із ним. Відповідач завжди займався розвитком сина ОСОБА_5 (аналогічно, як і старшого сина ОСОБА_10 ). Так, син відвідував секції по карате, кікбоксингу, а згодом також і на плавання. Возив ОСОБА_5 на спортивні змагання. Стосовно брекетів, то відповідач звертався з цього приводу до стоматолога, який прийшов до висновку, що у ОСОБА_5 нормально розвиваються зуби, і причин ставити йому брекети абсолютно немає. Стосовно відсутності стабільних домовленостей про сплату аліментів, то ОСОБА_2 неодноразово наголошував позивачці, що буде надавати фінансову допомогу їй та синам по мірі можливостей. Коли були значні фінансові можливості, то надавав грошові кошти і у сумі по 20 000 грн. за місяць (імовірно, тому позивачка і визначила таку суму), однак коли не було такої можливості, тоді він фізично не міг виділити таку суму коштів.

Представник також зазначив, що відповідач у 2008 році розпочав підприємницьку діяльність із виготовлення меблів із дерева. Однак розпочав він її не разом із дружиною, а навпаки, - не дивлячись на всі перепони та зауваження дружини, яка його у цій справі не підтримувала. Загальна сума отриманого доходу ОСОБА_2 становить: 327 900 грн. - за 2020 рік; 895 450 грн. - за 2021 рік; 398 700 грн. - за 2022 рік; 19 850 грн. - за 5 місяців 2023 року. Найбільш успішним, піковим роком підприємницької діяльності ОСОБА_2 був 2021 рік, при цьому, у 2022 році, після початку повномасштабної війни з російською федерацією, замовлень суттєво поменшало. Дохід тримався на відносно високому рівні за рахунок оплат на початку року та замовлень, які були отримані раніше. У 2023 році підприємницька діяльність зійшла нанівець, що в результаті призвело до того, що 09 червня 2023 року ОСОБА_2 припинив таку діяльність і наразі не має доходу як такого. Так, якщо вирахувати сумарний брутто дохід відповідача, то такий за 3 роки і 5 місяців становив 1 641 900 грн., тобто, в середньому 40 046,34 грн. за місяць. Однак, середній прибуток становив 15-20 тис. грн. за місяць. Зокрема, значною покупкою ОСОБА_2 був розпиловочний станок, разом з аспірацією та верстатом для заточки дискових пил - загальною вартістю 274 500 грн.. Крім того, за період від 16 квітня 2020 року по 28 січня 2023 року відповідачем було витрачено коштів для ведення підприємницької діяльності, що сумарно склало 528 480, 25 грн.. Тобто, чистий прибуток за вищенаведений період становив 838919,75 грн., тобто в середньому за місяць 20461,46 грн.. І це тільки враховуючи видаткові накладні, які збереглись у відповідача (обов`язку зберігати їх при спрощеній системі оподаткування немає). Наразі відповідач підприємницької діяльності взагалі не здійснює, тому має змогу платити аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Аліменти, які просить стягувати позивачка з відповідача, є істотно завищеними, належним чином не обґрунтованими, тому відповідач має змогу платити аліменти у сумі близько 1500 грн. на утримання неповнолітнього сина (а.с. 56-102).

10.07.2023 року від позивачки ОСОБА_1 поступила відповідь на відзив, в якому позивачка зазначила, що твердження відповідача про те, що менший син не проживає із позивачкою не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_5 тільки навчається за кордоном, а на вихідні приїжджає додому та у віці 14 років він в принципі не може проживати самостійно та утримувати себе. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 вирішив там проживати, однак продовжує виробляти там меблі. Щодо закриття відповідачем підприємницької діяльності зазначила, що є дуже дивним те, що ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність якраз після того, як вона подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів та суд витребував інформацію з ДПС про його доходи. Вважає, що ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність саме для того, щоб цим аргументувати неможливість стягнення з нього запитуваних нею аліментів, однак насправді він продовжує виготовляти меблі та продавати їх (а.с. 105-106).

24.07.2023 року від представника ОСОБА_7 в інтересах відповідача ОСОБА_2 поступило заперечення, згідно якого твердження позивачки про те, що ОСОБА_5 навчається в Угорщині свідчить про те, що він переважну більшість часу проживає саме в Угорщині. Так, він не має змоги навіть кожні вихідні приїжджати додому, адже дорога займає незначний час. Коли він приїжджає в Україну, він має усі можливості проживати не тільки з матір`ю, а і з батьком, однак не робить цього в силу того, що позивачка всіма силами налаштовує сина проти батька.

Відповідачем припинена підприємницька діяльність, і це є завершеним юридичним фактом, у підтвердження якого надані відповідні докази. Таке припинення є зумовленим об`єктивними причинами, до цього рішення відповідач підходив останні місяці, оскільки частина його клієнтів була мобілізована, ще більша частина клієнтів чи потенційних клієнтів із відповідною фінансовою спроможністю - виїхали за кордон подалі від війни, у пошуках кращої долі. За таких обставин, він останнім часом доробляв старі замовлення, а нових значних не отримував, тільки деякі по-дрібницям, що взагалі його не влаштовувало (а.с. 107-108).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у сторін під час шлюбу (а.с. 32).

Шлюбу між сторонами рішенням Берегівського районного суду від 01.06.2022 року було розірвано (а.с. 14-16).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі з 1 січня 2023 року (2272 гривень 50%) = 1136 гривень, прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 січня 2023 року (2833 гривень 50%) = 1416,50 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час розгляду справи 1136 та відповідно 1416,50 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2272 та 2833 гривень відповідно).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, у зв`язку із прийнятими змінами у сімейному законодавстві з 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 році на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 1136 грн., а віком від 6 до 18 років 1416,50 грн..

Статтею 184 ч. 1 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У зв`язку з цим, суд констатує наступне.

Так, позивачкою ОСОБА_1 зазначено у позові та відповіді на відзив, що відповідач ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність з 24.11.2008 року та займається виготовленням меблів, має у власності два автомобіля, земельну ділянку і його середньомісячний дохід дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 20 000 грн..

На підтвердження вказаних обставин позивачка додала до позову інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів (а.с. 7-8,9-10).

Неповнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , однак навчається стаціонарно в Угорщині в гімназії імені Доці Реформаторського колегіуму Дебрецена (а.с. 24-25).

Окрім цього, позивачка ОСОБА_1 утримує свою матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має вікові супутні хвороби (а.с. 22,23).

Позивачка ОСОБА_1 надала суду докази того, що відповідач після розірвання шлюбу добровільно надав їй грошові кошти на утримання сина: 23.09.2022 -100 грн., 24.09.2022 3000 грн., 22.10.2022 4000 грн., 26.11.2022 року 4000 грн., 23.01.2023 року 5000 грн., 07.04.2023 - року 5000 грн. (а.с. 17-22).

На виконання ухвали суду про витребування доказів ГУ ДПС у Закарпатській області 15.06.2023 року повідомило суд про те, що згідно наявних в Головному управлінні інформаційних ресурсів та поданої Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, обсяг доходу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за запитуваний податковий звітній період 2020-2023 роки становить:за 2020 рік - 327900,00 грн.;за 2021 рік 895 450,00 грн.;за 2022 рік 508 200,00 гривень (а.с. 48).

Як зазначає представник відповідача ОСОБА_7 у відзиві на позовну заяву після початку повномасштабної війни з російською федерацією, замовлень суттєво поменшало, тому 09 червня 2023 року ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність і наразі не має доходу (а.с. 60).

Крім того, представником відповідача надано доказів (видаткові накладні, квитанції) про витрати ФОП ОСОБА_2 у період 2020-2022 років коштів на понад 500 000 грн., пов`язаних з виготовленням меблів (а.с. 59-102).

Однак, суд вважає, що не є обґрунтованими обставини на які посилається позивачка ОСОБА_1 у позові, що стосується потреби у носінні сином брекетів вартістю близько 41 000 грн..

Так, представник відповідача зазначив у відзиві на позов, що після консультації із стоматологом їм повідомили, що носіння брекетів для дитини не є обов`язковим. Вказане позивачкою не спростовано.

При цьому, слід зауважити, що вказані стоматологічні процедури в даному випадку носили б естетичний характер, тобто їх застосування не потребується в обов`язковому порядку з медичної точки зору. Крім того, позивачкою не надавався медичний висновок або довідка лікаря-стоматолога про необхідність застосування брекетів для сина.

Також суд вважає, що потреба в носінні окулярів дитиною не стосується необхідності щомісяця оплачувати за окуляри або відвідувати офтальмолога.

Таким чином, враховуючи, що позивачці ОСОБА_1 потрібно утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому виповнилося чотирнадцять років, а відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі аніж передбачений законодавством мінімальний розмір, та аніж вказано ним у відзиві на позов (так у 2023 році він добровільно сплачував по 5000 грн. позивачці на утримання сина ОСОБА_5 , крім того сам відповідач визнав, що якщо скласти його доходи за останні 3,5 роки та поділити помісячно, то виходить приблизно мінімальний дохід 40 000 грн.), тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Берегове, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 26 квітня 2023 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ