ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року у цивільній справі № 212/10020/21 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням,

встановив:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишені без задоволення.

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року з суду першої інстанції витребувано цивільну справу, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року. При цьому, посилається на те, що копія оскаржуваного рішення була отримана позивачем лише 25 червня 2023 року. Вважає, що пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

У даній справі, встановлено, що 15 лютого 2022 року Жовтневий районний суд міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, залишені без задоволення.

Частиною 2 статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Обставини щодо встановлення дати складення повного судового рішення мають визначальне значення для правильного вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження.

Аналіз Єдиного Державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua) свідчить про те, що рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року було внесене судом до ЄДРСР 15 лютого 2022 року і оприлюднене в цьому реєстрі 16 лютого 2022 року.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду заявник, який приймав участь у судовому розгляді справи, звернувся лише 14 липня 2023 року, тобто після спливу 1 року 5 місяців з дня ухвалення судового рішення.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 25 червня 2023 року, що не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, з огляду на те, що скаржник був залучений судом та приймав участь у судовому розгляді справи.

Підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахування положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України заявником не обґрунтовані.

Отже, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав неотримання копії оскаржуваного рішення суду, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За наведених підстав апеляційна скарга, підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для подачі заяви з обґрунтуванням причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для подачі заяви з обґрунтуванням причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Роз`яснити, що невиконання вимог ухвали є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста