Справа № 212/5907/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/5907/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Девладівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізька міська рада в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради,

за участі представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Логінова Д. В., -

В С Т А Н О В И В:

9 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира по АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності батьку заявника, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , матері заявника та самій ОСОБА_1 , а також земельна ділянка площею 2,100 га (кадастровий № :01:002:0005), відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 073720, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2035 від 03.12.2003 р. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`є-Дмитрівської (Девладівської) сільської ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області, яку мати заявниці прийняла у спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька, але на себе не переоформила. При цьому мати заявника на день смерті була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , але фактично з 2008 року та до дня смерті із нею проживала ОСОБА_1 , яка доглядала за матір`ю та вела спільне господарство, будучи пов`язаною із нею спільним побутом. Оскільки ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою, то для підтвердження факту її постійного проживання із матір`ю на момент смерті ОСОБА_3 вона змушена звернутись до суду, оскільки заяву про прийняття спадщини вона до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подала. Так нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що у неї пропущений строк для прийняття спадщини та відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку із наведеним просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 .

Заявник, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась.

Натомість, представник заявника, адвокат Найдьонова Н. В., повністю підтримала в суді заявлені ОСОБА_1 вимоги, які просила суд задовольнити.

Представник Криворізької міської ради в особі виконкому Покровської районної в місті ради, Логінов Д. В., у судовому засіданні залишив вирішення питання по суті справи на розсуд суд згідно із вимогами закону.

Представники заінтересованої особи, Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленими про дату та місце розгляду справи завчасно та належним чином, до судового засідання не з`явились з невідомих причин, не надавши суду жодних заяв чи клопотань.

За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає у даному випадку розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене вмотивуваня, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи за відсутності представників зацікавленої особи, які не з`явились.

Дослідивши матеріали справи та опитавши свідків, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування.

Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 1 серпня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1237, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років.

Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 10 березня 1976 року Інгулецьким відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 127, вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якої вказана ОСОБА_3 .

При цьому відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 876 від 4 вересня 1993 року, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, вбачається, що ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_6 , внаслідок чого дружині було прізвище змінено на ОСОБА_7 .

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №073720, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2035 від 03.12.2003 року вбачається, що земельна ділянка площею 2,100 га (кадастровий № :01:002:0005), відповідно з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`є-Дмитрівської (Девладівської) сільської ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області належала ОСОБА_4 .

Крім того відповідно до свідоцтва про право на житло № НОМЕР_1 від 13 жовтня 1993 року вбачається, що співвласниками кв. АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності були ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 18 жовтня 2010 року.

Натомість, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 5 серпня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 322, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 67 років.

Так відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2010 року, реєстр № 2-3936, 1/3 частка права власності ОСОБА_4 на кв. АДРЕСА_2 перейшла у власність ОСОБА_3 .

Також згідно із договором купівлі-продажу від 06.11.2010 року, реєстр № 2-4112, вже 1/3 частка права власності ОСОБА_3 на кв. АДРЕСА_2 перейшла у власність ОСОБА_1 .

На підставі копії паспорту заявника (серія НОМЕР_2 ) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 , починаючи з 4 січня 2002 року.

У той же час місце реєстрації ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 з 1998 року по 16 серпня 2014 року підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 17 серпня 2016 року, з якої вбачається, що за такою адресою спадкодавець була зареєстрована на момент смерті одна.

Відповідно до постанови від 12 липня 2023 року вбачається, що нотаріусом 2-ї Криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через не підтвердження факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем.

За інформацією 2-ї Криворізької державної нотаріальної контори вбачається, що після смертіІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа № 887/2016 за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 , а також, що свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

Однак допитані у суді в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді пояснили, що вони усі приходяться сусідами родини ОСОБА_11 , що мешкала в кв. АДРЕСА_2 . Стверджували при цьому, що після смерті у 2009 році ОСОБА_4 самопочуття його дружини, ОСОБА_3 , погіршилось, внаслідок чого через декілька років із ОСОБА_3 почала мешкати її донька, ОСОБА_1 , яка доглядала за нею, бо ОСОБА_3 через стан здоров`я майже не могла пересуватися сама. Так заявниця прожила із ОСОБА_3 десь 2 роки до самої смерті останньої у 2014 році. Похованням ОСОБА_3 також займалась донька, ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, тощо.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові по справі № 212/9157/15-ц від 1 серпня 2018 року.

Судом було встановлено, що шестимісячний строк подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_3 , сплив 1 лютого 2015 року.

В той же час, зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємицею своєї матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкала зі спадкодавцем разом на момент смерті ОСОБА_3 у кв. АДРЕСА_2 .

Таким чином факт вступу ОСОБА_1 у спадкові права ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини було доведено у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів.

Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом встановлення факту її постійного проживання разом із ОСОБА_3 на момент смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Девладівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізька міська рада в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в квартирі АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 5 вересня 2023 року.

Суддя: Д. О. Козлов