Справа № 304/1793/23 Провадження № 2-н/304/172/2023
У Х В А Л А

04 вересня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

У С Т А Н О В И В:

товариство звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6 987,48 грн. На підтвердження обставин зазначає, що воно є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Так, ОСОБА_1 , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою та оплатою рахунків, виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію. Споживачем ОСОБА_1 відмови приєднання до такого договору подано не було. Оскільки внаслідок неналежного виконання зобов`язань у ОСОБА_1 перед товариством утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з березня по липень 2023 року в сумі 6 987,48 грн, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені Договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив, а відтак просить задовольнити заяву та видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість у судовому порядку.

Дослідивши матеріали заяви суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 цього Кодексу судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах.

Пунктами 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу зокрема додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як вбачається із матеріалів заяви, на підтвердження заявлених вимог заявником додано Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; копію Абонентської книжки особового рахунку № НОМЕР_1 на споживача ОСОБА_1 за адресою споживання: АДРЕСА_2 , а також копію довіреності на представника ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити про реєстрацію місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 208914 від 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відтак надані заявником копії документів не містять жодних відомостей про порушення ОСОБА_1 права грошової вимоги за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже наведене не узгоджується з положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України, за якими наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як передбачено п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається порушення боржником ОСОБА_1 права грошової вимоги, за якою представником заявника подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 19 ч. 3, 76-80, ст. 165, ст. 258-259, 263 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Чепурнов В. О.