Провадження № 2-о/127/453/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ніколенко Ірина Олександрівна, за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ніколенко І.О., за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Заява мотивована тим, що з початку повномаштабного вторгнення рф на територію України заявник проживає на території Херсонської області. 13.04.2022 року заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , та від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_3 . Однак, оскільки територія на якій проживає подружжя на даний час є тимчасово окупованою, зареєструвати народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини державного зразка України неможливо. Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд встановити факт народження особи жіночої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Генічеськ, Херсонська область, Україна, від матері громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Разом з заявою подали до суду клопотання про розгляд заяви у їхню відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, повідомлявся судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника; у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Як вбачається з медичного свідоцтва про народження №72, виданого 21.02.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина жіночої статі, матір`ю якої є ОСОБА_2 (а.с.9).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 13.04.2022 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Чаплинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.9, зворот).

Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, медичне свідоцтво про народження №72, видане 21.02.2023 року не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд враховує те, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документу про народження особи, виданого закладом, що знаходиться на окупованій території, як доказу, оскільки розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

На підставі викладеного, суд вважає факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Генічеськ, Херсонська область, Україна, від матері громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановленим.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження особи жіночої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження місто Генічеськ, Херсонська область, Україна, від матері громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , адреса місцезнаходження: м.Вінниця, вул.Замостянська, буд.26.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2023 року.

Суддя: