Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2023 р. Справа № 608/1844/23

Номер провадження2/608/642/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

за участю секретаря Маришевої Г.М.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року позивачка ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 травня 2013 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, відповідний актовий запис №08 від 24.05.2013 року. Після державної реєстрації шлюбу, позивачка змінила прізвище з дошлюбного - « ОСОБА_4 » на прізвище - « ОСОБА_5 ». 29 листопада 2016 року позивачка змінила власне ім`я з « ОСОБА_6 » на ім`я - « ОСОБА_7 », яке зареєстроване Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, відповідний актовий запис №56 від 29.11.2016 року. Від подружнього життя у сторін спільних дітей не має. Протягом декілька років, спільне життя позивачки та відповідача стало погіршуватись, між ними відсутнє повне порозуміння, що викликає постійні суперечки та конфлікти, більше того, подружніх стосунків між сторонами немає, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично розпався і відновлення подружніх стосунків та подальше життя є неможливим. Позивачка переконана, що збереження шлюбу неможливе, у зв`язку із тим, що шлюбний союз давно розпався та існує виключно формально та вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідач не одноразово здійснював домашнє насильство по відношенню до позивачки, у формі фізичного та психологічного характеру, наносив удари, влаштовував сварки та висловлювався брутальною лайкою до позивачки, яка постійно перебуває під психологічним тиском з боку відповідача. Позивачка остаточно вирішила щодо розірвання шлюбу із відповідачем, коли під час чергової сварки відповідач побив позивачку, спричинив перелом ребер, за вказаними насильницькими діями з боку відповідача, позивачка неодноразово зверталась до поліції. Просить шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Заводським селищною радою Чортківського району Тернопільської області,

відповідний актовий запис №08 від 24.05.2013 року, розірвати. Відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00 гривень та судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Від її представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданняне з`явився, в суд від нього надійшла заява про визнання позову, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі уклали шлюб 24 травня 2013 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, відповідний актовий запис №08 від 24.05.2013 року. Після державної реєстрації шлюбу, позивачка змінила прізвище з дошлюбного -« ОСОБА_4 » на прізвище - « ОСОБА_5 ».

29 листопада 2016 року позивачка змінила власне ім`я з « ОСОБА_6 » на ім`я - « ОСОБА_7 », яке зареєстроване Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, відповідний актовий запис №56 від 29.11.2016 року, про що свідчить свідоцтво про зміну імені.

Від подружнього життя у сторін спільних дітей не має. Протягом декілька років, спільне життя позивачки та відповідача стало погіршуватись, між ними відсутнє повне порозуміння, що викликає постійні суперечки та конфлікти, більше того, подружніх стосунків між сторонами немає, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично розпався і відновлення подружніх стосунків та подальше життя є неможливим. Позивачка переконана, що збереження шлюбу неможливе, у зв`язку із тим, що шлюбний союз давно розпався та існує виключно формально та вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідач не одноразово здійснював домашнє насильство по відношенню до позивачки, у формі фізичного та психологічного характеру, наносив удари, влаштовував сварки та висловлювався брутальною лайкою до позивачки, яка постійно перебуває під психологічним тиском з боку відповідача. Позивачка остаточно вирішила щодо розірвання шлюбу із відповідачем, коли під час чергової сварки відповідач побив позивачку, спричинив перелом ребер, за вказаними насильницькими діями з боку відповідача, позивачка неодноразово зверталась до поліції, що підстверджується доданими постановами в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Сторони не живуть разом, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у формі судового збору та витрат на правничу допомогу.

23 травня 2023 року позивачкою було укладено Договір про надання правової допомоги №23/05-1 з адвокатом Негребецькою Ю.Е.

У п. п. 3.1-3.2. Договору про надання правової допомоги №23/05-1 від 23.05.2023 року позивачка та адвокат погодили умови оплати та розмір гонорару адвоката, який визначається у додатковій угоді. Згідно п. п. 1-2 Додаткової угоди №2 від 23.05.2023 року укладеної до Договору про надання правової допомоги №23/05-1 від 25.05.2023 року, позивачка та адвокат погодили, за справу щодо розлучення з моменту підписання сторонами даної додаткової угоди 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, частиною 4 цієї статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог цієї норми закону суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню заявлені судові витрати, оскільки вони обґрунтовані та визнаються відповідачем.

Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 24 травня 2013 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №8, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, уродженцем м. Чортків, Тернопільська область, Україна та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, уродженкою м. Херсон, Херсонська область, Україна.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) Л.Й. Квятковська

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "____"______________20___ року.

Оригінал рішення знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №608/1844/23.

Суддя: Л. Й. Квятковська