Справа № 635/2464/23
Провадження № 2/635/753/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Панас О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

представник позивача Бондаренко Марина Григорівна, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернулась до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 19.09.2022 у сумі 203504,43 грн., та понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 вересня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлений цим договором, а позичальник зобов`язуться повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п.1.3 Кредитного договору Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1. Відповідно до п. 1.2 умов Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 190680.00 грн., строк користування - 60 місяців, річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим на станом на 05.04.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором № від 19.09.2022 в загальній сумі 203504,43 грн., яка складається з: 190044,95 грн. заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 1,64 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 13457,84 грн. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 203504,43 грн..

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28 серпня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_1 , відповідно до яких він просить при розгляді справи звернути увагу на його обставини, а саме втрату бізнесу після 24 лютого 2022 року, наявність дитини-інваліда та хворого батька 86 років. Також просив розглянути справу у його відсутність.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з позовом заявою уповноваженим представником позивача Бондаренко М. подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

19 вересня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлений цим договором, а позичальник зобов`язуться повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п.1.3 Кредитного договору Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1.

Відповідно до п. 1.2 умов Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 190680.00 грн., строк користування - 60 місяців, річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту.

Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідач у свою чергу зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим станом на 05.04.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором № від 19.09.2022 в загальній сумі 203504,43 грн., яка складається з: 190044,95 грн. заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 1,64 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 13457,84 грн.

Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем.

Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Станом на час звернення сторони позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № від 19.09.2022 в розмірі 203504,43 грн., заборгованість не погашена.

Невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором № від 19.09.2022 свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 19.09.2022 в розмірі 203504,43 грн., законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена) в розмірі 1,64 грн. та заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. простроченої) в розмірі 13457,84 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

При цьому суд зазначає, що докази, на які посилається відповідач у своїх письмових поясненнях, не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором від № від 19 вересня 2022 в сумі 203504 (двісті три тисяч п`ятсот чотири) гривні 43 (сорок три) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати по сплаті судового збору в сумі 3052 (три тисячі п`ятдесят дві) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», Код , місце реєстрації: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30;

представник позивача: Бондаренко Марина Григорівна, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01 вересня 2023 року.

Суддя О.В.Назаренко