Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, суд

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позивач посилається на те, що він з моменту народження з 1953 року по теперішній час постійно проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрований за вказаною адресою з 01.09.1981 року, його дружина ОСОБА_3 з 03.11.1977 року, син ОСОБА_4 з 28.02.1996 року по теперішній час. Позивач проживав за вказаною адресою спочатку разом з батьками, пізніше зі своєю сім`єю. З 01.09.1981 року позивач зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується відміткою в паспорті.

Незважаючи на факт постійного і тривалого проживання у житловому будинку, фактично відсутні документи, що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна за будь якою особою.

В наявності є технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , складений 05.12.1989 року та виданий ОСОБА_5 . В подальшому, а саме 05.09.2022 року Комунальним підприємством «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», виготовлено технічний паспорт на ім`я позивача.

Для набуття права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу. З`ясовано про наявність заповіту, згідно якого позивачу батьком заповідане все наявне йому майно.

Для встановлення інформації про правовий стан житлового будинку, в межах спадкової справи, приватним нотаріусом Щока В.О., були направлені відповідні запити до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (№154/02-14 від 18.10.2022р.), до Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» (№113/02- 14 від 30.08.2022р.), до архівного відділу Новомосковської районної державної реєстрації Дніпропетровської області (№173/02-14 від 31.11.2022р.).

Так, згідно відповіді наданої Магдалинівською селищною радою вих. № 05-12- 2345/0/2-22 від 25.10.2022 року, повідомлено: господарський облік по селищі міського типу Магдалинівка не ведеться, документи постійного зберігання до 2019 р. включно передано на зберігання до архівного відділу Новомосковської районної державної реєстрації.

Згідно відповіді наданої Комунальним підприємством «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 248/01-22 від 06.09.2022 року: інвентаризаційні справи, реєстрові книги та інші матеріали, що стосуються реєстрації права власності на нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 , не значиться.

Згідно повідомлення архівного відділу Новомосковської районної державної реєстрації Дніпропетровської області № 08-09/342-22 від 22.11.2022 р., відомості не надаються за прізвищем, ім`ям та по-батькові чи адресою.

Також, для з`ясування правового стану житлового будинку та захисту прав і інтересів позивача, здійснено адвокатський запит від 21.02.2023 року вих. № 21/02-2цс до архівного відділу Новомосковської районної державної реєстрації Дніпропетровської області. Згідно відповіді від 10.03.2023 року № 08-09/56/23 повідомлено про надання безперешкодного доступу до документів фонду № 80 «Магдалинівська селищна рада та її виконавчий комітет» та рекомендовано позивачу самостійно здійснити пошук необхідних документів.

Так, 17.03.2023 року позивачем разом з працівниками архівної установи в приміщенні архівного відділу здійснено пошук інформації стосовно рішень виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради за період 1952-1989 років про виділення земельної ділянки під забудову житлового будинку та про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 , батькові позивача ОСОБА_5 . В результаті пошуку виявилося, що рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради за період 1952-1989 років про виділення земельної ділянки під забудову житлового будинку та про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 відсутні (лист архівного відділу Новомосковської районної державної реєстрації Дніпропетровської області від 21.03.2023 року № 08-09/65/23).

Тобто, для з`ясування правового стану житлового будинку, Позивачем вичерпано всі можливості та засоби вирішення питання у позасудовому порядку, здійснено пошук документів що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна, в результаті чого можна стверджувати, про їх відсутність та про наявність підстави для звернення до суду.

27.04.2023 року приватним нотаріусом Новомосковськом районного нотаріального округу Дніпропетровської області, розглянувши усі додані до спадкової справи документи та матеріали, видано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки позивачем не надано документи, що посвідчують право власності ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач протягом всього свого життя проживання у вказаному житловому будинку проводив поточні ремонти, будував господарські споруди, обробляє прибудинкову території, користується комунальними послугами та сплачує за них. Зокрема, 30.03.2009 року з позивачем укладався договір № 2504013 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, 21.05.2010 року по цьому договору виконувалася технічна перевірка енергопостачальною компанією. Будинок для нього є постійним місцем проживання.

Враховуючи вищезазначені обставини, вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням нерухомим майном житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю.

На підставі наведених обставин позивач прохає визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно витягу № 263 про зареєстрованих осіб від 11.05.2023 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.09.1981 року (а. с. 9).

Згідно копії технічного паспорту від 05.12.198 року виданий ОСОБА_5 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , 1952 року побудови (а. с. 10-13).

Згідно листа Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 248/01-22 від 06.09.2022 року: інвентаризаційні справи, реєстрові книги та інші матеріали, що стосуються реєстрації права власності на нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 , не значиться (а. с. 23).

30.03.2009 року позивачем укладався договір № 2504013 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області (а. с. 32-38). 21.05.2010 року по вказаному договору виконувалася технічна перевірка енергопостачальною компанією (а. с. 39).

В судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що їм відомо про той факт, що позивач дійсно весь час проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, війно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як зазначено в п. п. 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Суд встановив, що позивач, зокрема з 1981 року постійно проживає у вказаному будинку, що також не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд встановив, що позивач більше ніж 10 років, а точніше, з 1981 року по теперішній час відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним будинком; даний будинок не знаходиться у власності іншої особи, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258,259,265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житловий будинок - А1, загальною площею 53,7 кв.м. з них житловою площею 27,9 кв.м.; прибудова - а2; прибудова - а3; ганок - а4; сарай - Б1; погріб - ПГ; літня кухня - В1; сарай - П; літній душ - Д1; вбиральня - Е1; навіс - Ж1; шийка погреба - З1; погріб - ПГ1; літня кухня - И1; прибудова - и2; сарай - К1; сарай Л1; гараж М1; колодязь - №1; замощення - №2; огорожа - №3; огорожа - №4; огорожа - №5; хвіртка - №6; ворота - №7; огорожа - №8; огорожа - №9; хвіртка - №10.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук