Справа № 217/184/23
Провадження № 2/217/54/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 15.07.1957. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за ОСОБА_3 у Донецькому міському бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1989 року, за реєстровим номером 4742. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його дружина мати позивачів ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 , які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а іншій спадкоємець позивач ОСОБА_1 написала нотаріальну відмову щодо прийняття спадщини після смерті батька. 10 вересня 2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно у тому числі належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 заповіла позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , після її смерті спадщину прийняла її дочка позивач ОСОБА_1 звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, апозивач ОСОБА_2 , написав нотаріальну відмову від прийняття спадщини після смерті матері. 28 травня 2019 року приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Лук`янець Л.В. відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 на частину будинку АДРЕСА_1 , а позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 на частину будинку АДРЕСА_1 через відсутність інформації про перейменування вулиці та нумерації будинку з « АДРЕСА_2 » на « АДРЕСА_1 » у ВЦА міста Авдіївка. Тому, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_2 просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, згідно яких просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.01.1953, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) 14 січня 1953 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.08.1953, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.01.1960, позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 22.12.1979, ОСОБА_7 , та позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) зареєстрували шлюб 22 грудня 1979 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради депутатів № 48 від 26 червня 1957 року, ОСОБА_3 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 15.07.1957, ОСОБА_3 був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Авдіївської нотаріальної контори 02.09.1957 за реєстровим номером 4592. Згідно реєстраційного напису, право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 у Донецькому бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1989 року, за реєстровим номером 4742.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок від 12 листопада 1976 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою від 15.07.1957, реєстровий номер 4592.

Як вбачається з рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 07 квітня 2014 року, провадження № 2/217/222/2014, відповідно до інформації, наданої на запит адвоката директором державного архіву Донецької області 07.11.2013 року, рішенням виконкому Авдіївської міськради депутатів трудящих від 25 жовтня 1957 року «Про перейменування однойменних вулиць и провулків м. Авдіївка та впорядкування номерних знаків домоволодінь» АДРЕСА_3 .

Згідно рішення Авдіївської міської ради від 08.10.2015 № 6/64-1835 «Про перейменування вулиць та провулків м. Авдіївка», у м. Авдіївка Донецької області перейменовано АДРЕСА_1 .

Згідно листа Авдіївської міської ВЦА № Т-0613-1.7 від 05.08.2021, житловий будинок, що був збудований згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 15.07.1957, реєстраційний номер 4592 за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта на житловий будинок від 25 червня 2020 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 60 кв.м., житлову площу 31,7 кв.м.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10.10.2014, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Авдіївка Донецької області.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру № 41464728 від 10.09.2015, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Лук`янець Л.В. 10.09.2015 була заведена спадкова справа № 25/2015, у спадковому реєстрі № 57920393.

Згідно заяви від 10.09.2015 № 55, спадкова справа № 25/2015, позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги (син спадкодавця), після смерті ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. із заявою про прийняття спадщини.

Згідно заяви від 10.09.2015 № 54, спадкова справа № 25/2015, ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги (дружина спадкодавця), після смерті ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. із заявою про прийняття спадщини.

Згідно заяви від 10.09.2015 № 56, спадкова справа № 25/2015, ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги (дочка спадкодавця), після смерті ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Як вбачається із заповіту від 10 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. за № 141, ОСОБА_4 , заповіла все своє майно, у тому числі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 дочці ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23.07.2018, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Авдіївка Донецької області.

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 54589996 від 21.12.2018, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом Лук`янець Л.В. 21.12.2018 була заведена спадкова справа № 128/2018, у спадковому реєстрі № 63542160.

Згідно заяви від 21.12.2018 № 341, спадкова справа № 128/2018, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. із заявою про прийняття спадщини.

Згідно заяви від 21.12.2018 № 342, спадкова справа № 128/2018, позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги (син спадкодавця), після смерті ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В., № 142/02-31 від 28 травня 2019 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , із-за відсутності інформації про перейменування вулиці та нумерації будинку з « АДРЕСА_2 » на « АДРЕСА_1 » у ВЦА міста Авдіївка.

Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В., № 143/02-31 від 28 травня 2019 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якого на цю частку житлового будинку була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, із-за відсутності інформації про перейменування вулиці та нумерації будинку з « АДРЕСА_2 » на « АДРЕСА_1 » у ВЦА міста Авдіївка.

Згідно листа Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області № Т-0027-1.6 від 25 липня 2023 року, перейменування АДРЕСА_3 проводилося за часів СРСР, до 1991 року. Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області має у своєму розпорядженні тільки документи, що створені після 1991 року, тому надати копії документів з перейменування АДРЕСА_3 не має можливості.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України слідує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивачі мають право в порядку спадкування за законом та за заповітом отримати у спадщину майно, що належало їх батькам, однак позбавлені цього права через відсутність доступу до архівних документів, які підтверджують зміну вулиці, на якій розташоване спадкове майно. Разом з тим, виходячи із сукупності наданих суду доказів, суд вважає, що обставини перейменування вулиці за місцем розташування спадкового майна знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Право власності спадкодавців на спірне майно сторонами не оспорюється, відповідач не заперечує проти визнання за позивачами права власності на житловий будинок в порядку спадкування, а тому суд вважає, що спадкові права позивачів підлягають захисту в судовому порядку.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що житловий будинок фактично належав спадкодавцям, однак з об`єктивних причин позивачі не мають можливості оформити на нього права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом, отже суд вважає за можливе захистити порушені права позивачів шляхом визнання за ними права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 серпня 2023 року.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін