Справа № 523/3281/23
Провадження №2/523/2441/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Іванченко В.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилось 18 років та вона має право на звернення до суду. ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 є її батьком. Шлюб між батьками було розірвано та після розірвання шлюбу, позивач залишились проживати з матір`ю, та перебуває на її повному матеріальному утриманні. З вересня 2022 року вона навчається у Одеському національному технологічному університеті, факультет менеджменту, маркетингу та публічного адміністрування на денній формі навчання що підтверджується довідкою з місця навчання № 121/Ф8 від 27.09.2022 року. Позивач зазначає, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може надавати таку допомогу.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі: частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 31.05.2023 року (вх. № 15152) надійшла заява відповідача про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме: відомостей з податкової інспекції та пенсійного фонду України (а.с.26-28).

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, однак 02.03.2023 року (вх. № 5621) звернулась із заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримку позовних вимог (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлений, 16.08.2023 р. (вх. № 22936) звернувся із заявою, яка є по суті запереченням щодо позову, в якій вказав, що не має можливості сплачувати аліменти, оскільки його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти (а.с.31).

Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, позивач звернулась з заявою про слухання справи за її відсутності, відповідач висловився щодо позову, а відтак суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін.

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, пояснення відповідача та докази щодо не визнання позову, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позовних вимог є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно довідки Одеського національного технологічного університету Міністерства освіти і науки від 27.09.2022 року ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денної форми навчання ОНТУ факультету Менеджменту, маркетингу та публічного адміністратування СВО бакалавр. Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року. Зарахована на І курс наказом від 09.09.2022 року № 556-03 (а.с.12).

Згідно договору № 383 від 09.09.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців вартість навчання становить 2022 2023 19 600 грн., 2023-2024р.р. 20 200 грн., 2024-2025 р.р. 21 000 грн., 2025-2026 р.р. 21 800 грн. (а.с.13).

З огляду на досліджені докази судом встановлено, що позивач у справі є дочкою відповідача, та являється студенткою денної форми навчання.

Позивачем надано довідку до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 964398 згідно якої ОСОБА_3 , (мати позивача у справі) ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом ІІІ групи (а.с.15).

Відповідач надав суду заяву про не визнання позовних вимог та зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, що пов`язано зі скрутним матеріальним становищем.

На підтвердження зазначеної обставини надав довідку Пенсійного фонду України, згідно якої відрахування до пенсійного фонду відбулись в 2018 році та 2019 р. (а.с.28).

Крім іншого, згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 31.05.2023 року, ОСОБА_2 станом на 2022 року отримував дохід від АТ «Універсал Банк» (а.с.27).

Судом критично оцінюються обставини викладені відповідачем у заяві про не визнання позову щодо перебування на його утримання матері, перенесеної операції, наявності інших сукупних захворювань, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, відповідачем не надано доказів на підтвердження викладених обставин.

Саме лише посилання на не визнання позовних вимог не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Також, відповідно до положення ч. 7 ст. 81 ЦПК України - суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З даного приводу, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідач у справі із заявами або клопотаннями щодо витребування доказів на підтвердження обставин зазначених у заяві, не звертався.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, місця проживання за місцем знаходження навчального закладу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку.

Так, згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» ст. 7 Закону встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2 589 гривень.

Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, враховуючи що відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було, про їх витребування питання не порушувалось, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідатиме вимогам закону.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 1 073, 60 гривень.

Керуючись ст. ст. 3,15, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання у розмірі: частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21.02.2023 року (дата подачі позову до суду) до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі: 1 073, 60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.08.2023р.

Суддя: