31.08.2023 Суддя Ізмайлов І. К..
Справа № 644/2148/22
Провадження № 2/644/100/23

УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

при секретарі - Дроженко Є.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/2148/22 (провадження № 2/644/100/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та припинення права власності, -

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Лазіс М.В.

представника ОСОБА_2 адвоката Таволжанського М.В.

в с т а н о в и в :

31 серпня 2023 року при судовому розгляді зазначеної справи, представником ОСОБА_2 адвокатом Таволжанським М.В. заявлено клопотання про витребування доказів, а саме від АТ КБ «Прирватбанк» відомостей про відкриті та закриті рахунки поточні, розрахункові, карткові, депозитні, кредитні та будь-які інші, виписки по зазначеним вище відкритим та закритим рахункам, інформацію про відкриті, закриті та наявні депозитарні (сейфові, банківські) комірки, індивідуальні банківські сейфи (на праві оренди) на ім`я ОСОБА_1 , як фізичної особи та фізичної особи підприємця на момент з 21.12.2021 р. по 30.08.2023 р.

Клопотання вмотивовано тим, що до складу майна, що підлягає поділу, входить майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини в зобов`язаннях, що виникли в інтересах сім`ї. Зазначені відомості потрібні для перевірки доходів ОСОБА_1 , який у відзиві на зустрічний позов зазначив, що за своїми доходами та фінансовим станом він не має можливості сплатити компенсацію вартості половини спірного автомобілю. Крім того, у зв`язку з відсутністю доступу позивачки до рахунків відповідача вона не має змоги підтвердити суму наявних у них з чоловіком спільних грошей і не може підтвердити доходи колишнього чоловіка. В зв`язку з цими обставинами зараз і виникла необхідність у зверненні з відповідним клопотанням про витребування доказів, що на думку представника є поважною причиною за якою клопотання не заявлено раніше.

До звернення з клопотанням ним надано запит до АТ КБ «Прирватбанк» з зазначених питань та отримано відмову у наданні інформації, що містить банківську таємницю. Вважав, що своєчасно звернувся з зазначеним клопотанням, оскільки необхідність у цих відомостях виникла з моменту надання відзиву на зустрічний позов.

Також просив долучити до матеріалів провадження, як доказ диск з записом розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_2 яка відбулася в серпні 2022 року з приводу готівкових грошей подружжя, які ОСОБА_1 залишив собі. При прослуховуванні цього запису розмови суд зможе впевнитись, що голоси належать сторонам у справі. Вважав, що строк подання доказу не порушено, оскільки лише в серпні 2023 року ОСОБА_2 випадково знайшла у себе в телефоні запис зазначеної розмови.

ОСОБА_2 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Лазіс М.В. заперечували проти задоволення клопотання вважаючи, що його подано з пропуском визначеного на це строку, а також за запитуваний період сторони ще перебували у шлюбі. Щодо долучення аудиозапису розмови, то також заперечували проти його долучення, оскільки копія такого запису їм не надавалась і вважали його отримання незаконним.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Порядок розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, регулюється Главою 12 Розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ст. 347 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно із ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Згідно із ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до змісту викладених норм ЦПК України, у порядку, визначеному Главою 12 Розділу IV ЦПК України, розглядаються заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи, банком, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 22 січня 2020 року у справі №501/1451/17, оскільки розкриття банківської таємниці може здійснюватися безпосередньо банками або на підставі рішення суду (ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом, суд повинен розмежовувати ці підстави, коло суб`єктів, уповноважених на отримання відповідної інформації та її обсягу.

Коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і може змінюватися тільки на підставі закону.

При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 та її представник не позбавлені права звертатися з заявами про розкриття банківської таємниці в установленому Законом порядку.

Разом з тим, клопотання не містить посилання на те, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «Прирватбанк» існують договірні відносини і що він є клієнтом банку, а також не надано інформацію, яка підтверджує цю обставину.

Докази які просять витребувати позивачі за зустрічним позовом стосується перевірки можливості сплати відповідачем компенсації вартості частини спірного автомобіля у сумі 202513,98 грн. та чи не буде це надмірним тягарем для відповідача.

При цьому звертаючись з зустрічним позовом та в подальшому при підготовчому розгляді цивільної справи ОСОБА_2 та її представник не посилались на ці обставини. Посилання про виникненням необхідності витребувати такі докази, у зв`язку з заявою відповідача про відсутність можливості сплати компенсації вартості частини майна викладені у відзиві на зустрічну позовну заявою не доводить обставину необхідності дослідження такого доказу судом за відсутності спору щодо поділу банківських вкладів.

Суд також враховує, що ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок суду 172991,00 грн. застави вартості частки майна подружжя, в рахунок компенсації ОСОБА_1 .

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо клопотання про долучення до матеріалів провадження диску з аудиозаписом розмови сторін то суд зазначає наступне:

Частинами 1, 2 ст.100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет); електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 4 ст.100 ЦПК України учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Згідно ч.1 ст. 238 ЦПК України під час відтворення звукозапису, демонстрації відеозапису, що мають приватний характер, а також під час їх дослідження застосовуються правила цього Кодексу щодо оголошення і дослідження змісту особистого листування і телеграфних повідомлень.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 ЦПК України особисті папери, листи, записи телефонних розмов, телеграми та інші види кореспонденції можуть бути оголошені у судовому засіданні лише за згодою осіб, визначених Цивільним кодексом України. Це правило застосовується при дослідженні звуко- і відеозаписів такого самого характеру.

В ст.303 ЦК України визначено, що особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали тощо) фізичної особи є її власністю. Ознайомлення з особистими паперами, їх використання, зокрема шляхом опублікування, допускаються лише за згодою фізичної особи, якій вони належать. Якщо особисті папери фізичної особи стосуються особистого життя іншої особи, для їх використання, у тому числі шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відтворення та дослідження звукозапису, що має приватний характер, може бути здійснено у відкритому судовому засіданні під час розгляду цивільної справи лише за згодою особи, розмова якої була зафіксована в ході такого звукозапису.

Однак, ОСОБА_1 посилався на те, що йому не надавався зазначений звукозапис чия розмова на ньому , вважав його отриманим незаконно а отже не надав згоди на відтворення цього звукозапису в судовому засіданні.

Також у розумінні положень ст. 78 ЦПК України ОСОБА_2 та її представником не наведено будь-яких доводів на підтвердження того, що даний електронний доказ відповідає критерію допустимості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_2 та її представника..

Керуючись статтями 7, 12, 76, 77, 78, 81, 84,100, 238, 260, 261 ЦПК України, Главою 12 Розділу IV ЦПК України.

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 та її представнику ОСОБА_3 в задоволені клопотання про витребування доказів, що містять банківську таємницю.

Відмовити ОСОБА_2 та її представнику ОСОБА_3 в задоволенні заяви про долучення до справи та дослідження у судовому засіданні диску аудіозапису розмови яка за твердженням ОСОБА_2 відбулась нею та ОСОБА_1 в серпні 2022 року - відмовити.

Повернути аудіодиск ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ізмайлов І.К.