23.08.2023 Єдиний унікальний номер 201/6117/23
Номер провадження: 6/205/1392023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», ОСОБА_1 , Приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, про заміну сторони стягувача у виконавчому написі, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» в особі свого представника звернулось до суду із вказаною заявою про заміну стягувача у виконавчому написі.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на ту обставину, що на примусовому виконанні приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича перебуває виконавче провадження № 67808664 щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» кредитної заборгованості, відкритого 08.12.2021 року на підставі виконавчого напису № 39223 від 11.05.2021 року.

16.12.2022 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» було укладено Договір факторингу № 16/12/2022, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» належні Акціонерному товариству «ОТП Банк», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

03.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 560/ФК-23, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» відступає шляхом продажу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», права вимоги до боржників, вказаних у Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

У зв`язку із чим заявник вимушений звернутись до суду із вказаною заявою та просити суд замінити первісного стягувача Акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № 67808664 щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 , відкритого 08.12.2021 року на підставі виконавчого напису № 39223 від 11.05.2021 року.

Представник заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у своїй заяві просить суд слухати справу за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», ОСОБА_1 , Приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, письмових заяв чи клопотань до суду не надсилали.

В силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.12.2022 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» було укладено Договір факторингу № 16/12/2022, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» належні Акціонерному товариству «ОТП Банк», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Судом також встановлено, що 03.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 560/ФК-23, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» відступає шляхом продажу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», права вимоги до боржників, вказаних у Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина перша, друга та п`ята статті 442 ЦПК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (частина друга статті 446 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зазначено, що з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20). Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства/

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) вказано, що заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина перша, друга та п`ята статті 442 ЦПК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (частина друга статті 446 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зазначено, що з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20). Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства/

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) вказано, що заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

В свою чергу, заявник зазначаючи про відкрите виконавче провадження № 67808664, але до матеріалів заяви не додає відповідних достатніх та належних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Так само, результат пошуку у Автоматизованій системі виконавчих проваджень не відображає данні щодо відкритих виконавчих проваджень саме з виконання вказаного виконавчого напису на користь стягувача Акціонерного товариства «ОТП Банк».

Наведене у своїй сукупності, вимушує суд зробити висновок про недоведеність заявником факту відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки ЦПК України не передбачає порядок заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором заявник не надав, подана заява є безпідставною та необґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Окремо суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», як новий кредитор не позбавлене можливості звернутися до нотаріуса з заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса за наявності для цього підстав і з дотриманням відповідних правових вимог.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.07.2022 року по справі № 186/545/21.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 258-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», ОСОБА_1 , Приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, про заміну сторони стягувача у виконавчому написі, - відмовити в повному обсязі.

Ухвала суд може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.