Справа № 489/5079/23
Провадження №2-з/489/44/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 через своїх представників звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , відповідно до якого просить суд визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 29.08.2022 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений ПН ММНО Недвигою А.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 2579, та застосувати наслідки недійсності правочину скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на кв. АДРЕСА_1 ; стягнути судові витрати.

06.09.2023 позивач через свого представника адвоката Дементьєву Ю.С. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила вжити заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на кв. АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, яка може передати спірне майно третім особам. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Позивач просить суд визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 29.08.2022 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений ПН ММНО Недвигою А.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 2579, та застосувати наслідки недійсності правочину скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на кв. АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 06.09.2023, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 29.08.2022.

Судом встановлено наявність спору між сторонами, та при вирішенні питання щодо забезпечення позову береться до уваги можливість виконання судового рішення у разі його задоволення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також приймаючи до уваги відповідність застосованого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню. А саме необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Щодо вимог в частині застосування одночасно з накладенням арешту заборони здійснювати будь-які дії щодо вказаної квартири в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна, обґрунтованим і достатнім є застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна.

З урахуванням підстав та предмету позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на спірне майно.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ,

третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Недвига Альона Федорівна, АДРЕСА_5 ,

третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук Ольга Володимирівна, м. Миколаїв, пр. Миру, 9.

Повний текст ухвали складено 07.09.2023.

Суддя Г.А. Микульшина