Провадження № 2-о/161/399/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Грень А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Заяву мотивує тим, що вона її син ОСОБА_2 з серпня 2022 року проявляє свою агресію відносно неї та батька ОСОБА_3 , неодноразово у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння вчиняв скандали і бійки, погрожував спалити хату, побити машину і багато іншого.

Зазначає, що 12.08.2023 року за адресою проживання, прийшов син та порозбивав вікна та двері, у зв`язку з цим вони з чоловіком викликали поліцію, яка і зафіксувала наслідки дій ОСОБА_2 .

Вважає, що на даний час, наявні обґрунтовані ризики існування вірогідності продовження вчинення кривдником домашнього насильства та підставність застосування до нього спеціальних заходів щодо протидії вчинення такого насильства.

На підставі наведеного, просить суд, прийняти рішення про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебування в місці проживання (перебування) з постраждалою особою та її чоловіка, батька кривдника, за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою та її чоловіком, батьком кривдника, або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

До судового засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про день, час та місце розгляду, що підтверджується телефонограмою, наявною у матеріалах справи.

Суд вважає, за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, з врахуванням вимоги ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, згідно якої, у разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі, по наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що постраждала особа ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Із матеріалів справи вбачається, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2023 року, коли заявниці не було вдома, прийшов за адресою проживання ОСОБА_1 та здійснив акт вандалізму, а саме: розбив двері зі скляними вставками, пластикове вікно у кімнаті, вікно в сараї, що було зафіксовано патрульними поліцейськими на камеру (а.с. 12).

16.08.2023 року інспектором СПДН ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області видано терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , який 12.08.2023 року близько 18 год., перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_1 (а.с. 11).

Також із заяви вбачається, що ОСОБА_2 постійно виявляє агресію відносно матері, спричиняє скандали та бійки, висловлює погрози життю і здоров`ю останньої, яка хворіє на серцеві захворювання

Дані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вимоги заявниці про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 також і для її чоловіка та батька останнього ОСОБА_3 до задоволення не підлягають, оскільки, ОСОБА_3 з такими вимогами в межах даної справи не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 44, 258-260, 353, 354, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , строком на 6(шість) місяців, а саме:

1) заборонити перебувати в місці проживання постраждалої за адресою: АДРЕСА_2 строком на 6 (шість) місяців;

2) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення в повному обсязі складено 30 серпня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.М. Пахолюк