Справа № 369/6037/23
Провадження № 2/369/4079/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31.08.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу № 369/6037/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2023 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Попередній договір засвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстровано в реєстрі під номером 5991 (нотаріальний бланк НМТ 385983).

Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 31.03.2018 року зобов`язувався передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 27,3 кв.м., секція № І в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1009 га, кадастровий номер якої - :03:006:0021, що знаходиться в АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 .

Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 337055 (триста тридцять сім тисяч п`ятдесят п`ять) гривень.

Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця.

Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 31.03.2018 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію досі.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу як протягом одного місяця, так і станом на день подання цієї заяви. При цьому розшукати Продавця для вручення вимоги про повернення авансу не вдається можливим, оскільки остання за місцем реєстрації не перебуває, на зв`язок не виходить, працівники офісу продажів відповідного житлового комплексу його контактів не надають.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_5 на його ОСОБА_4 користь 337055 гривень боргу за Попереднім договором, три проценти річних за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, які станом на день подання позову складають 50558,25 гривень, інфляційні витрати за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, які станом на день подання позову складають 185380,25 гривень, 10000,00 гривень моральної шкоди та понесені судові витрати.

03.05.2023 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано заяву, в якій зазначив, що позивач відмовляється від позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 10000 гривень.

08.05.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначити підготовче провадження у справі.

26.06.2023 року представником відповідача через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що повернути грошові кошти сплачені позивачем відповідно до п. 4 Попереднього договору на дату подання позовної заяви у відповідача не настав, бо позивачем не пред`явлена відповідна вимога відповідачу передбачена ч. 2 ст. 530 ЦК України.

На підставі наведеного просив суд, задовольнити позов частково, а саме в частині фактично сплаченого авансового платежу у розмірі 337055 гривень, в решті позовних вимог відмовити за їх не обґрунтованістю та безпідставністю.

29.06.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині фактично сплаченого авансового платежу у розмірі 337055 гривень, в решті позовних вимог просили відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 28.10.2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Попередній договір засвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстровано в реєстрі під номером 5991 (нотаріальний бланк НМТ 385983).

Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 31.03.2018 року зобов`язувався передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 27,3 кв.м., секція № І в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1009 га, кадастровий номер якої - :03:006:0021, що знаходиться в АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 .

Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 337055 (триста тридцять сім тисяч п`ятдесят п`ять) гривень.

Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця.

Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру до 31.03.2018 року.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, відповідно умовами Договору визначено термін укладення основного Договору 31.03.2018 року.

Принцип належного виконання зобов`язання, визначений чинним законодавством України, полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку ( у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися.

Відповідач знав про порушення ним умов Договору, оскільки будинок не було побудовано та введено в експлуатацію, і починаючи з 31.03.2018 року і мав повернути грошові кошти прийняті в вигляді авансу в сумі 337055,00 гривень, проте ним не було здійснено таких дій.

Відповідачем було порушено, зобов`язання, визначені умовами Договору, щодо обов`язку збудувати та ввести в експлуатацію житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1009 га, кадастровий номер якої - :03:006:0021, що знаходиться в АДРЕСА_3 до 31.03.2018 року та укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу визначеної в договорі квартири.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Період нарахування інфляційних втрат визначено позивачем за період з 01.04.2018 року по 31.03.2023 року та перевірено судом й становить 185380,25 гривень.

Відсоткова ставка 3% річних визначено позивачем за період з 01.04.2018 року по 31.03.2023 року та перевірено судом й становить 50558,25 гривень.

Відповідачем на спростування проведеного позивачами розрахунку щодо розміру трьох процентів річних, інфляційних збитків не долучено будь-яких доказів, не подано інший контрозрахунок, зважаючи на погоджений строк сплати грошових коштів.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як визначено п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Вивчивши клопотання представника позивача про відмову від частини позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та на підставі ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі в даній частині позовних вимог, оскільки позивач, відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України відмовився від частини позовних вимог до ОСОБА_5 , підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від частини позовних вимог не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - у зв`язку із відмовою позивача від даної частини позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 337 055,00 грн. (триста тридцять сім тисяч п`ятдесят п`ять гривень) 00 коп. основного боргу, три відсотки річних в розмірі 50 558,25 грн.(п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень) 25 коп., інфляційні втрати в розмірі 185 380,25 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят гривень) 25 коп. та 4 583,94 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні) 94 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Закрити провадження у частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 05.09.2023 року.

Суддя А.В. Янченко