ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8466/23 Справа № 171/833/16 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Тимченко О.О., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року за заявою Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 171/833/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання судового рішення за виконавчим листом № 171/833/16-ц, виданого 10.10.2016 року Апостолівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором, замінивши стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа -Банк».

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року та просила поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що про наявність вказаної ухвали суду їй стало відомо лише у 2023 році, оскільки вона не була повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції.

Апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки, згідно ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або, якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, залишається без руху.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновленияй у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПк України.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин неперборної сили.

Виходячи з наведеної норми необхідно дійти висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, повну Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 рокубуло складено 29 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 рокуподано до суду 21 серпня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що судове повідомлення про призначення до розгляду заяви Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 171/833/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було направлено на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 75), тоді як остання зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що узгоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що вона не була повідомленою про розгляд справи, що надає їй право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення при поданні апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, за наявності для цього обгрунтованих підстав.

01 червня 2023 року ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 30 травня 2023 року (а.с. 104), отримано копію ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року, про що зазначено у заяві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №171/833/16-ц, до якої додано засвідчену судом копію оскаржуваної ухвали (а.с. 84-99).

Разом з тим, отримавши 01 червня 2023 року копію ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 рок, ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду лише 21 серпня 2023 року, тобто більше ніж через місяць та не навела поважних причин для поновлення такого строку.

Вищенаведене підтверджує, що ОСОБА_1 не виявила належної зацікавленості у розгляді цивільної справи, яка стосується її прав та інтересів, а тому суд не вбачає обґрунтованих обставин для поновлення пропущеного процесуального строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Враховуючи вищевикладене, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, з обов`язковим викладенням обставин, які об?єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги протягом п?ятнадцяти днів з моменту отримання оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року за заявою Акціонерного товариства «Альфа - Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 171/833/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Тимченко