Справа №443/1450/23
Провадження №2-о/443/87/23
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Лаврусь В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

за участю:

заявниці ОСОБА_1

встановив:

Заявниця, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав і був зареєстрований до дня смерті у АДРЕСА_1 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт, що має юридичне значення, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане 01.08.1990 на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_2 .

Обґрунтування вимог.

В обґрунтування вимог заявниця, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , після смерті котрого державний нотаріус Жидачівської державної нотаріальної контори 02.10.2003 видав заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належав батькові. 06.07.2023 заявниця звернулась до Жидачівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав її батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця та документах, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а також в правовстановлюючих документах на майно померлого. 29.04.1971 заявниця уклала шлюб із ОСОБА_5 , після чого набула прізвище ОСОБА_6 . Під час запису в її свідоцтві про шлюб було зроблено помилку, яка полягає у неправильному записі її прізвища, а саме замість вірного « ОСОБА_7 » невірно вказано « ОСОБА_8 ». Також, під час запису в її свідоцтві про народження було зроблено помилку, яка полягає у неправильному написання імені батька, а саме замість вірного « ОСОБА_9 », невірно вказано « ОСОБА_10 ». У свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок було зроблено помилку, а саме не вірно вказано прізвище і ім`я батька, замість вірного прізвища та імені « ОСОБА_11 », невірно вказано « ОСОБА_12 ». Відтак, заявниця вважає, що потрібно встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: що вона є донькою померлого ОСОБА_2 та що свідотцо про право особистої власності на жилий будинок видане 01.08.1990 на ім`я ОСОБА_4 , належав ОСОБА_2 . Дані факти необхідно встановити для можливості оформлення права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок після смерті батька. У зв`язку із чим звернулась до суду із даною заявою.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 10.08.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 31.08.2023 /а.с. 20-21/.

Розгляд справи по суті відбувся 31.08.2023 за участі позивачки ОСОБА_1 .

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів наведених в заяві.

Заінтересована особа завідувач Жидачівською ДНК Матусек В.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Надіслав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення вимог не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду пояснили, що ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, що йому належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявниці та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 24.02.1967 у м. Жидачів, Жидачівського району, Львівської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 09.08.1978 ОСОБА_2 та ОСОБА_17 одружилися 01.06.1950 у с. Заболотівці, Жидачівського району Львівської області, запис № 3 /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 повторно виданого 04.07.2023 Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 рік /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 19.03.1953 у с. Рогізні, Жидачівського району, Дрогобицької області, ОСОБА_18 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_19 /а.с.14/.

Згідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 виданого повторно 03.02.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_18 зареєстрували шлюб 29.04.1971 в с. Бережниця Жидачівського району Львівської області, запис №11 та після одруження дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_6 /а.с.13/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 виданого Вільхівецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 77 років /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 01 серпня 1990, виданого виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів посвідчує, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02.10.2003 спадкоємцем ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво про право на спадщину земельної частки (паю), площею 2,80 умовних кадастрових гектарів, належної померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 12.08.2003 /а.с.15/.

Відповідно до довідки від 01.08.2023 №424, ОСОБА_1 (дівоче - ОСОБА_21 ), адреса реєстрації АДРЕСА_2 , вона дійсно займалася похованням свого батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживала разом з ним, без реєстрації в АДРЕСА_1 /а.с.16/.

Відповідно до витягу від 03.08.2023 №435 з погосподарської книги с. Рогізно Стрийського району Львівської області, згідно запису в погосподарських книгах АДРЕСА_1 , числиться житловий будинок з господарськими будівлями користувачем якого являється ОСОБА_1 та за житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку /а.с.17/.

Відповідно до довідки від 01.08.2023 №425, видана про те, що житловому будинку, який знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , присвоєно адресний номер АДРЕСА_1 /а.с.18/.

Постановою приватного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.07.2023 №07/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця та в документах, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а також в правовстановлюючих документах на майно померлого, а саме « ОСОБА_11 » - « ОСОБА_12 », « ОСОБА_22 »./а.с.7/.

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з ст. 524 статті ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ступенем споріднення батько-донька та факт належності правовстановлюючого документу Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, поясненнями заявниці, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане 01.08.1990 виконкомом Жидачівською районною Радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 належало ОСОБА_2 .

Встановлення даних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з неможливістю довести в позасудовому порядку обставину родинних відносин; заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане 01.08.1990 виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.09.2023.

Суддя Р.Г. Равлінко