Справа № 450/4866/21 Провадження № 2/450/548/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача - Олексів В.В.

представника відповідача ТзОВ «Транс-Сервіс-1» - Сабан М.Р.

представника відповідача АТ «СК «Інго» - Кравченко Р.Ю.

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про предмет спору з врахуванням уточнень : стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 188 420, 28 коп., стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом із врахуванням заяв від 18.07.2022р. та від 10.11.2022р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», треті особи, які заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення на користь позивача із АТ «Страхова компанія «ІНГО» матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням під час ДТП належного позивачу транспортного засобу у розмірі 188420, 28 грн. та про стягнення з ТОВ «Транс-Сервіс-1» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2018р. о 11год. 10хв. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті ділянки автодороги Львів-Шегині М-11 в районі 9км + 600м. із вулицею М.Рильського с. Лапаївка грубо порушивши вимоги п.8.7.3 е) ПДР України, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення із належним позивачу на праві приватної власності автомобілем «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Працівники поліції по прибутті на місце ДТП формально та упереджено підійшли до оцінки дійсних об`єктивних обставин справи, не з`ясували таких, та склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 Залізничним районним судом Львівської області 07.02.2019р. у справі № 462/7437/18 справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. У вказаній постанові судом зазначено, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 16 листопада 2018 року о 11 год 10 хв. рухався перехрестям а/д М-11 Львів-Шегині 9 км. + 600 м. з грубим порушення правил дорожнього руху, а саме: п. 8.7.3.e Правил дорожнього руху України згідно яких червоний сигнал, у томи числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух та відповідно водій ОСОБА_1 , сподіваючись на дотримання правил дорожнього руху усіма його учасниками, не мав можливості передбачити виникнення перешкоди, у вигляді автомобіля марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення та постанову суду від 07.02.2019р. було залишено без змін.

Судовий розгляд справи тривав протягом року та у зв`язку з епідеміологічною ситуацією звернення до суду протягом тривалого часу було неможливим. В подальшому 10.03.2020р. ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Peugeot Partner», на підставі довіреності на представництво інтересів позивача ОСОБА_2 як власника даного транспортного засобу звернувся до ПрАТ «АСК «Інго» із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. За ініціативою страхової компанії було проведено експертне автотоварознавче дослідження та складено висновок № 70 від 30.03.2019р., відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження у ДТП становить 18 6920, 28 грн. За проведення авто товарознавчого дослідження була сплачена сума у розмірі 1 500, 00 грн.

Проте страховою компанією листом від 15.05.2020р. відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з підстав, визначених ст..37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з цим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Окрім матеріальної, позивач вказує, що йому завдана моральна шкода, спричинена пошкодженням належного йому майна. Вказує, що пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль позивач використовував повсякденно, необхідний йому як засіб отримання доходів та задоволення його життєво необхідних потреб. Проте, позивач втратив можливість експлуатувати автомобіль на невизначений час, що призвело та призводить до порушення його усталеного способу життя, дискомфорту, порушення ряду планів, недоотримання доходів, витрат на використання інших транспортних засобів.

Оскільки згідно норм ЦК України, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм. Тому вважає, що шкоду, спричинену внаслідок ДТП має відшкодовувати власник автомобіля марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ТОВ «Транс-Сервіс-1». На підставі викладеного просить позовні вимоги задоволити.

У клопотанні від 18.11.2022р. представник позивача послався на правові висновки, які зроблено Великою палатою ВС у постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц: У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Вказав, що Велика Палата ВС у постанові від 14.12.2021р. у справі № 147/66/17 зробила наступний правовий висновок: з огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Представник відповідача ТОВ «Транс-Сервіс-1» подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач посилається на судові рішення по справі №462/7437/18 (постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2019р. та постанову Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р.) та робить з таких висновок що ОСОБА_3 грубо порушивши вимоги п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху України створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення. З такими твердженням позивача відповідач не погоджується. Вказує, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду володільцю джерела підвищеної небезпеки виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Власником транспортних засобів, які були учасниками ДТП 16.11.2018р., внаслідок якої було пошкоджено автомобіль, яким керував водій ОСОБА_1 , являється ТОВ «Транс-Сервіс-1», водієм був ОСОБА_3 , який станом на 16.11.2018р. перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транс-Сервіс - 1». Водій ОСОБА_3 не є особою, стосовно якої прийнята постанова Залізничного районного суду Львівської області від 07.02.2019р. та постанова Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р., оскільки в цій справі вирішувалось виключно питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Тому дані постанови суду не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи. Щодо водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не складався, постанова про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, відсутня. В матеріалах відсутні докази, які б підтверджували наявність складу цивільного правопорушення, тобто, що дії водія ОСОБА_3 були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина водія ОСОБА_3 . Окрім того зазначає, що ТОВ «Транс-Сервіс-1» 25.05.2018р. було оформлено поліс №АМ/6014631 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 100 000 грн., франшиза 0. Крім цього відповідачем з метою повного відшкодування всіх імовірних збитків, укладено 25.05.2018р. з ПрАТ «АСК «Інго Україна» додаткового договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №640327932.18, страхова сума 100 000, 0 0грн, франшиза - 0,00грн. Отже, ТОВ «Транс-Сервіс-1» застраховано свою відповідальність в межах 200 000, 00 грн., яка повинна бути покладена саме на страхову компанію. Вказує, що позивач у позовних вимогах просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 188420,28грн., при цьому посилається на висновок № 70 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.03.2019р. та на квитанцію від 22.03.2019р. Однак, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Оскільки згідно висновку ремонт автомобіля позивача є економічно необґрунтованим, на його користь за умови доведення вини іншого учасника ДТП підлягає виплата різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Проте позивачем не зазначено вартість залишків транспортного засобу. Заперечуючи вимоги щодо оплати вартості експертного дослідження вказує, що заявником виступав ОСОБА_1 , а платником згідно квитанції ОСОБА_2 . Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди представник відповідача зазначає, що при відшкодуванні моральної (немайнової) шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивач не надав жодних доказів заподіяння моральної шкоди, не навів обґрунтування щодо розміру моральної шкоди., не надав доказів наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, а тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ПрАТ «АСК «Інго» подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована співвідповідачем згідно полісу №АМ/6014631 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №640327932.18. Умови договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів визначаються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зобов`язання страховика обмежується умовами договору та виникає лише при настанні страхового випадку. Позивач в позовній заяві посилається на постанову Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р., згідно якої доведена невинуватість ОСОБА_1 в ДТП та винуватість ОСОБА_3 , однак з такими доводами відповідач не погоджується. В постанові Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р. зазначено, що апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що із рішення суду першої інстанції можна зробити висновок, що саме він, ОСОБА_3 , винен у ДТП, якщо ОСОБА_1 пред`являє до нього позов по відшкодуванню шкоди, оскільки судом першої інстанції було лише спростовано пред`явлене ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне правопорушення, при цьому нікого іншого не визнавалося винуватим. Отже апеляційний суд зазначив, про відсутність встановленого факту вини ОСОБА_3 . Вказує, що відповідно до п.п.37.1, 37.1.4 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 ст.37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає. ДТП сталось 16.11.2018р., а позивач із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся 10.03.2020р., відповідно строк, встановлений п.37.1.4 Закону для подачі заяви на виплату страхового відшкодування пропущений позивачем. Позивач не звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування протягом 30 днів з моменту повідомлення про ДТП. Отже в ПрАТ «АСК «Інго» немає обов`язку щодо сплати страхового відшкодування, що передбачена п.п.37.1, 37.1.4 Закону.

Окрім того зазначає, що позивач просить стягнути з страхової компанії 188420,28грн. витрат у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №70 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 317580,46грн., а ринкова вартість складає 186920,28грн. Згідно ч.2 ст.30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості КТЗ в пошкодженому стані №59 від 27.02.2020р. імовірна ринкова вартість автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП 16.11.2018р. становила 49551,65грн. Отже розмір страхового відшкодування розрахований згідно ст..30 Закону становить 137368,63грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив такі задоволити.

Представник відповідача ТОВ «Транс-Сервіс-1» у судовому засіданні щодо вимог позовної заяви заперечив, з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Інго» у судовому засіданні щодо вимог позовної заяви заперечив, з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату та місце проведення судового засідання. У попередньому судовому засіданні щодо вимог позову заперечив, вказав, що 16.11.2018р. рухався на завод в с. Ставчани при виїзді на перехрестя а/д М-11 Львів-Шегині їхав із швидкістю приблизно 50км/год. бачив на віддалі приблизно 8-10м до світлофора зелений сигнал світлофора. Вказав, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, коли перетинав лінію світлофора зелене світло почало мигати. Виїзду автомобіля «Peugeot» не було помітно та відбулось зіткнення, автомобіль «Peugeot» вдарив керований ним транспортний засіб марки «Man» з лівого боку.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови Залізничного районного суду Львівської області від 07.02.2019р. у справі № 462/7437/18 згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року серії БД № 234586, ОСОБА_1 ставилось в провину, що він 16 листопада 2018 року о 12.00 год. на а/д Львів-Шегині М-11 9 км.+600 м. на вулиці Рильського у селі Лапаївка, Пустомитівського району, керуючи автомобілем «Peugeot» реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед початком руху не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по а/д М-11, завдавши транспортним засобам технічні пошкодження.

У постанові зазначено, що враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди від 16 листопада 2018 року, схему дорожньо-транспортної пригоди від 16 листопада 2018 року, суд вважав, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 16 листопада 2018 року о 11 год 10 хв. рухався перехрестям а/д М-11 Львів-Шегині 9 км. + 600 м. з грубим порушення правил дорожнього руху, а саме: п. 8.7.3.e Правил дорожнього руху України згідно яких червоний сигнал, у томи числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух та відповідно водій ОСОБА_1 , сподіваючись на дотримання правил дорожнього руху усіма його учасниками, не мав можливості передбачити виникнення перешкоди, у вигляді автомобіля марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зустріч.

Як вбачається з постанови Залізничного районного суду Львівської області від 07.02.2019р. у справі № 462/7437/18 справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення. Постанову судді Залізничного районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було залишено без змін. У даній постанові Львівський апеляційним судом зазначено, що висновок суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Жодні обставини справи не свідчать проте, що ОСОБА_1 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою чи відповідно не реагував на її зміну.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що із рішення суду першої інстанції можна зробити висновок, що саме він, ОСОБА_3 , винен у ДТП, якщо ОСОБА_1 пред`являє до нього позов по відшкодуванню шкоди, оскільки судом першої інстанції було лише спростовано пред`явлене ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне правопорушення, при цьому нікого іншого не визнавалося винуватим.

Згідно свідоцтв про реєстрацію власником автомобіля марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ТОВ «Транс-Сервіс-1».

Як вбачається з наказу № ТС000000270-к про прийняття на роботу ОСОБА_3 був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів з виконання робіт за професією «експедитор транспортний» ТОВ «Транс-Сервіс-1» з 16.02.2016 р. Згідно наказу № ТС000001210-к від 21.05.2018р. ОСОБА_3 був переведений за цією ж з посадою на дільницю автомобільна колона наливних перевезень.

25.05.2018р. між ТОВ «Транс-Сервіс-1» та ПрАТ «АСК «Інго Україна» (найменування якого змінено на ПрАТ «АСК «Інго») було укладено поліс №АМ/6014631 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до якого встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 100 000 грн., франшиза - 0.

25.05.2018р. між ТОВ «Транс-Сервіс-1» та ПрАТ «АСК «Інго Україна» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 640327932.18, забезпечений транспортний засіб марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Страхова компанія ПрАТ «АСК «Інго Україна» скерувала ОСОБА_1 лист вих.. № 1823612 від 15.05.2020р. в якому зазначено, що страхова компанія розглянувши заяву від 10.03.2020р. про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 16.11.2018р. за участю забезпеченого транспортного засобу «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та за участі автомобіля «Peugeot» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 на автодорозі Львів-Шегині М-11 9км+600м повідомляє про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідно до ст..37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Згідно з висновком № 70 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_1 від 30.03.2019р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 виявлених при обстеженні 19.03.2018р. його пошкоджень внаслідок ДТП 16.11.2018р. без врахування ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить 317 580, 46 грн. Ринкова вартість автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 на 19.03.2019р. до моменту пошкодження у ДТП становить 186 920, 28 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент його пошкодження у ДТП становить 0,0653. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження у ДТП становить 186920,28грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості КТЗ в пошкодженому стані №59 від 27.02.2020р. імовірна ринкова вартість автомобіля «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП 16.11.2018р. становила 49 551, 65 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_1 вказав, що з позивачем він товаришує. В день, коли відбулось ДТП він їхав з с.Лапаївка у с.Зимна Вода. При увімкненому червоному сигналі світлофора він стояв, а коли увімкнулось зелене світло розпочав рух - виїзд на перехрестя з мінімальною швидкістю. Причому ОСОБА_4 бачив, що у лівій смузі руху, яку він перетинав автомобілі стояли, а коли він продовжив рух на правій смузі несподівано раптово виїхав автомобіль «Man», який рухався по вул. Городоцькій з боку м. Львова та відбулось зіткнення. Рух вантажного автомобіля ОСОБА_4 помітив вже безпосередньо перед зіткненням. Удар відбувся у праву частину автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що з позивачем він не знайомий, а ОСОБА_1 вперше побачив в день коли відбулось ДТП. Свідок рухався по вул. М.Рильського у селі Лапаївка в напрямку до вул. Городоцької та під`їхав до світлофора та зупинився позаду автомобілів, які стояли, на світлофорі горів червоний сигнал. Свідок бачив попереду свого автомобіля автомобіль марки «Пежо», який стояв за 1 чи 2 автомобіля попереду. Коли загорівся зелений сигнал світлофора автомобіль Пежо почав рух та на перехресті свідок побачив зіткнення автомобіля Пежо із вантажним автомобілем, який їхав по вул. Городоцькій в напрямку з м. Львів в сторону м. Городок. Свідок виїхав на вул. Городоцьку та зупинився, повернувся на місце ДТП щоб при необхідності допомогти.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.9.4ст.9 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхові виплати за договорами обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (абзац перший пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування передбачений у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (пункт 37.2 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц зробив такий правовий висновок. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентованостаттею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зістаттею 8 ЦК України(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Такий же висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 754/10777/15-ц.

З досліджених під час судового засідання доказів у їх сукупності, зокрема, показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , постанови Залізничного районного суду Львівської області від 07.02.2019р. у справі № 462/7437/18, постанови Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р. якими встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні даної ДТП, судом встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є недотримання ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 п. 8.7.3.e Правил дорожнього руху України згідно яких червоний сигнал, у томи числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух ПДР України, які виразились в тому, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом марки «Man» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «LAG» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Peugeot Partner» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Пояснення третьої особи ОСОБА_3 , що він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора спростовуються дослідженими у справі доказами. Показів свідка з цього приводу третя особа ОСОБА_3 не надав.

З огляду на вказане вище, суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 186 920, 28 грн. і з врахуванням ст.30 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" із страхової компанії ПрАТ СК «Інго» підлягає стягненню 137 368, 63 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з ПрАТ «СК «ІНГО» майнової шкоди, підлягає частковому задоволенню та з ПрАТ «СК «ІНГО», слід стягнути майнову шкоду у розмірі 137 368, 63 грн.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат, зокрема, на оплату судової експертизи у розмірі 1 500, 00 грн., що підтверджується висновком № 70 експертного автотоварознавчого дослідження, квитанцією про оплату від 22.03.2019р., тому дана позовна вимога підлягає до задоволення.

З приводу доводів страхової компанії з приводу пропуску позивачем річного терміну щодо звернення до страхової компанії, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 14.12.2021р. у справі №147/66/17 зробила наступний правовий висновок: з огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі (п.132 постанови).

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії)винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи Залізничним районним судом Львівської області від 07.02.2019р. у справі № 462/7437/18 справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дану постанову було оскаржено ОСОБА_3 та постановою Львівського апеляційного суду від 25.11.2019р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення та постанову суду від 07.02.2019р. було залишено без змін. Після цього 10.03.2020р. ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії щодо отримання страхового відшкодування та листом від 15.05.2020р. страхова компанія ПрАТ «АСК «Інго» повідомила про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

За встановлених обставин судом встановлено, що річний строк пропущено з незалежної від потерпілої особи причини у зв`язку з тим, що відбувався судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відтак аргументи страхової компанії ПрАТ «АСК «Інго» з цього приводу судом відхиляються.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне.

За п. 9 ч.2ст.16 ЦК Україниспособами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із істотним пошкодженням транспортного засобу, порушенням звичного способу життя через пошкодження автомобіля як засобу пересування, тому враховуючи характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації в грошовому еквіваленті відповідає сумі в 8000 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

З огляду на викладене моральна шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, та під час виконання трудових обов`язків, незалежно від характеру такої шкоди (матеріальна або моральна) відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм.

Відтак позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди слід задоволити частково та стягнути з роботодавця ТОВ «Транс-Сервіс-1» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 8 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_2 , слід стягнути судовий збір у розмірі 1 386, 77 грн., з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», на користь ОСОБА_2 , слід стягнути судовий збір у розмірі 80, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 ,- задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 матеріальну шкоду у розмірі 138 868, 63 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 63 коп.) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 моральну шкоду у розмірі 8 000, 00 (вісім тисяч гривень 00 коп.) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 1 386, 77 (одна тисяча триста вісімдесят шість гривень 77 коп.) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 80, 00 (вісімдесят гривень 00 коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», , Львівська область, Львівський район, с. Ставчани.

Відповідач : Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», , м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33.

Третя особа : ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа : ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 14.08.2023 року.

СуддяН. Б. Добош