Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5603/22
Провадження № 4-с/711/35/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»,-

в с т а н о в и в :

30.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якій просив: визнати незаконною постанову державного виконавця від 03.05.2023 (ВП № 71700413) в частині накладення арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 та скасувати арешт накладений на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який зараховується заробітна плата та пенсійні виплати.

В обгрунтування скарги зазначив, що в провадженні Другого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 71700413 з примусового виконання виконавчого листа № 711/5603/22, виданого 29.03.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Гобус» заборгованості в розмірі 110 740,34 грн. 17.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. На виконання вищевказаної постанови АТ КБ «Приватбанк» наклав арешт на банківський рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 . Вказаний рахунок є поточним рахунком, який використовується боржником для отримання соціальних виплат (пенсії і заробітної плати військовослужбовця) та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. В той же час, накладення арешту на рахунок, на який зараховуються лише соціальні виплати, призводить до порушення конституційних прав боржника, позбавляє його коштів на існування та суперечить порядку утримання із пенсії та заробітної плати.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою судді від 31.05.2023 скаргу залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ЦПК України, та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 17.07.2023 скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

28.07.2023 від в.о. начальникаДругого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ України (м. Київ) О. Купчин надійшов відзив на скаргу, в якому остання просила відмовити в задоволенні скарги. Зазначила, що 03.05.2023 старшим державним виконавцем Другого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Овечком І. А. у виконавчому провадженні № 71700413 винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 . Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, підставами для знаття арешту з коштів боржника або його частини є, зокрема отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено. Довідка АТ КБ «Приватбанк» від 04.05.2023 не містить інформацію про те, що рахунок НОМЕР_2 має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти на цьому рахунку заборонено законом. Відтак, старшим державним виконавцем Другого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ України (м. Київ) Овечком І. А. у виконавчому провадженні № 71700413 арешти на кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено чинним законодавством України, не накладалися.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 , представник Другого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ України (м. Київ) та представник стягувача АТ «КБ «Глобус» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 31.08.2023 від адвоката Гнатюк А.І., яка представляє інтереси боржника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій остання підтримала викладені у скарзі вимоги та просила проводити розгляд справи без участі боржника та його представника. 09.08.2023 від начальника Другого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ України (м. Київ) Горох В. надійшла заява, в якій остання просила проводити розгляд справи без участі представника з урахуванням поданого відзиву на скаргу.

Згідно частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та надавши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено також у статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 цього ж Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Про звернення стягнення на заробітну плату боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні в Другому відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ України (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 71700413 з примусового виконання виконавчого листа № 711/5603/22, виданого 29.03.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» заборгованості у розмірі 110 740,34 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження 03.05.2023 старшим державним виконавцем Другого відділі ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Овечком І. А. винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Здійснюючи виконання постанови приватного виконавця від 03.05.2023 та виконуючи покладений на нього обов`язок щодо визначення статусу рахунка АТ КБ «Приватбанк» вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

А тому, враховуючи, що, винесена постанова про арешт коштів боржника від03.05.2023 містить застереження для банку про неможливість накладення арешту/звернення стягнення на кошти, на які заборонено законом та належать боржнику, суд дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця під-час винесення даної постанови.

В той же час, приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, окрім іншого, є - отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вона знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів.

Так, згідно довідкиАТ КБ «ПриватБанк» від 04.05.2023 № QD31QMT3R5M86FTM, станом на 04.05.2023 ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.16).

Крім того, з довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 04.05.2023 № UDOC1NSG604KDJR1 про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 на картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), отримую лише пенсію та заробітню плату військовослужбовця (а.с.17).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звернення стягнення/арешт на кошти заробітної плати та пенсії, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»), а тому арешт накладений на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 - підлягає скасуванню.

А налогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20.

Крім того, залишення арешту на кошти та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати, пенсії та порушує його право на отримання винагороди за працю.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

В задоволені решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Г. В. Булгакова