РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 571/384/23

Провадження № 22-ц/4815/795/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Мороз А.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 травня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 30.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

18 травня 2023 року представник позивача адвокат Пех Максим Валерійович подав заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 30.10.2019 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір 27737/2019. Відповідно до умов Кредитного договору надано позичальнику кредит у розмірі 786431,74 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальником передано в заставу транспортний засіб марки Skoda Kodiq, 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 30.10.2019 року ТСЦ 0741, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 .

Згідно договору поруки ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 . З моменту подання позовної заяви до суду ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань по заборгованості як поручитель, одночасно дружина та спадкоємець першої черги. ОСОБА_1 не повертає отримані кошти, переховує предмет застави, а саме: транспортний засіб, яким користуються треті особи. Кошти по зобов`язанню відповідач не сплачує, від виконання зобов`язань ухиляється.

Тому позивач просив забезпечити заявлений позов шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки SKODA KODIQ, 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 30.10.2019 року ТСЦ 0741, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , шляхом його опису та передачі на відповідальне зберігання представнику АТ "Кредобанк".

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року частково задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на транспортний засіб марки SKODA KODIQ, 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 30.10.2019 року ТСЦ 0741, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, доводить її необґрунтованість та незаконність.

Звертає увагу, що власником автомобіля є ОСОБА_2 , а ухвалою від 30.03.2023 року у цій же справі було відмовлено у відкритті провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку із його смертю.

Вважає, що накладення арешту на транспортний засіб, який уже перебуває під забороною відчуження в силу договору застави аж ніяк не може "спростити" для позивача виконання рішення суду на яке він розраховує.

Стверджує, що позов заявлений до неї як поручителя. За своєю суттю порука та застава є абсолютно різними та самостійними способами забезпечення зобов`язань та, відповідно, правовідносини щодо них регулюються абсолютно різними правовими нормами. Разом з цим позовна заява не містить жодних вимог, які були похідними від договору застави.

Вказує, що не прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 , а відмовилась від її прийняття, у встановленому законом порядку, оскільки не бажає нести ніякої відповідальності за борговими зобов`язаннями померлого.

Також зазначає, що не має наміру ухилятись від виконання зобов`язань, а захищається від безпідставного позову. Водночас вбачає в діях позивача ознаки зловживання процесуальними правами, а саме подача позову до померлої особи за наявності відомостей про його смерть та заяви про забезпечення позову способом, який не має жодного відношення до предмету позову.

Крім того доводить, що накладенням арешту на майно померлого суд порушив права іншої особи, а застосування заходу забезпечення щодо майна, яке не є власністю відповідача не може вважатися законним.

З цих підстав, просить ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

Представник АТ "Кредобанк" у відзиві на апеляційну скаргу спростовує доводи наведені апелянтом, вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Встановлено, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором №27737/2019 від 30 жовтня 2019 року в сумі 769390,56 грн. з ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, вказано, що з метою забезпечення зобов`язань Позичальника по кредитному договору, 30.10.2019 року ОСОБА_1 уклала АТ "Кредобанк" договір Поруки №27737/2019/2.

Також з матеріалів справи вбачається, що кредитор ОСОБА_2 за згодою дружини ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №27737/2019 від 30 жовтня 2019 року уклав договір застави від 31 жовтня 2019 року. Предметом договору застави визначений транспортний засіб: SKODA KODIAQ, 2019 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 30.10.2019 року ТСЦ 0741.

Заставна вартість майна визначена у сумі 700174,40 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ОСОБА_3 записом про смерть №455 від 05 листопада 2021 року.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. (ч.1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦК України).

Оскільки відповідачка є поручителем за кредитним договором, тому несе солідарний обов`язок зі сплати коштів наданих за кредитним договором. Крім того ОСОБА_1 є співвласником автомобіля виходячи з того, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не є спростована.

В свою чергу реєстрація транспортного засобу за одним з подружжя у відповідних реєстраційних органах не впливає на право другого з подружжя заявляти самостійні майнові вимоги щодо частки у праві власності на вказаний автомобіль.

Таким чином доводи ОСОБА_1 не звільняють її від відповідальності перед кредитором. При цьому у разі задоволення позову в Акціонерного товариства "Кредобанк" існуватиме реальна можливість забезпечити виконання рішення за рахунок забезпеченого майна.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неможливість накладення арешту на автомобіль через перебування його в заставі, оскільки заборони щодо накладення арешту на предмет застави будь-яким нормативно-правовим актом не встановлено.

Факт прийняття чи неприйняття спадщини, наявність інших спадкоємців, обсяг відповідальності на цій стадії судом не встановлюються.

Відповідач не довела, що застосований вид забезпечення позову призведе до суттєвого обмеження її прав або інших осіб.

Вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить позивач, та інтересів інших учасників судового процесу.

Тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості застосування обраних заходів забезпечення суперечать встановленим обставинам.

Отже, висновок суду щодо наявності підстав для арешту автомобіля відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін.

Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону та підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.