Справа № 611/322/23
Провадження № 2-з/611/3/23
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

05 вересня 2023 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хряпинський і Компанія» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Партнер», третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі продажу недійним та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

В провадженні Барвінківського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хряпинський і Компанія» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Партнер», третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі продажу недійним та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_4 надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, разом з земельною ділянкою, якій присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , із вжиттям заборони використання вказаного об`єкту нерухомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву ТОВ «Хряпинський і Компанія» про забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 153 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

За змістом ч. 1,2 ст.149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя відповідно до ч.ч. 9-10 ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено чіткий перелік відомостей, які повинна містити заява про забезпечення позову.

В порушення п. 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заявником, на момент звернення до суду з заявою про забезпечення позову, не вказано та не надано відомостей стосовно того, за ким на даний час зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що має значення для розгляду заяви, оскільки застосоване забезпечення позову може вплинути на права інших осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи,яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

В порушення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову заявником не зазначені пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, лише проаналізувавши пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення та надані на її підтвердження докази, суд може вирішити питання про наявність чи відсутність у нього обов`язку застосувати зустрічне забезпечення на підставі ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

У відповідності до п. 4 постанови ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, в ній містяться лише мотиви, що підтверджують наявність спору між сторонами.

Крім того, заявляючи про необхідність застосування заходу забезпечення позову у виді арешту заявником, в порушення п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України, жодним чином не обґрунтовано необхідності застосування саме такого, а не іншого, заходу забезпечення.

Заявник зазначає, що позов не містить вимог майнового характеру, але при цьому обирає такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно, хоча позовні вимоги немайнового характеру не підлягають забезпеченню шляхом накладання арешту на майно, а тому помилково вважати, що незабезпечення позову, саме в обраний представником заявника спосіб, ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20.

Також, варто відмітити, що заява про забезпечення позову подана одночасно із поданням позову в порядку цивільного судочинства, разом з тим вона містить посилання на положення Господарського процесуального кодексу України, який визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам зазначеним у ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хряпинський і Компанія» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Партнер», третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі продажу недійним та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З текстом судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб - адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.А. Коптєв