Справа № 521/8299/23
Провадження № 2/521/2746/23
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 вересня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Федорова А.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне набуте майно та встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2019 року по 01 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за яким просить:

- встановити факт проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІКПП НОМЕР_2 ) у період з листопад 2019 року по 1 листопада 2020 року;

- визнати придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м. за спільні кошти ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІКПП НОМЕР_2 );

- визнати за ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) право власності на частку однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м.

Представник відповідача адвокат Подорожній А.С. надав суду відзив на позовну заяву, за яким серед іншого просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на таке.

З огляду на заявлені позивачем позовні вимоги, звернуто увагу суду на те, що вказані обставини вже досліджувались у справі № 521/14522/21, рішенням у якій встановлено факт проживання однією сім`єю лише в період до листопада 2019 року. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю у період з листопада 2019 року і до 01 листопада 2019 року, а також визнання права власності на частку квартири, то в цій частині позивачу було відмовлено.

Формулювання позовних вимог як «визнати придання квартири за адресою ... за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » є нічим іншим, як визнання майна спільною сумісною власністю. Водночас, позивач уже звертався із таким позовом у справі № 521/14522/21 .

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа № 521/14522/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у цій справі, позивач просила:

«Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04 травня 2007 року по 01 листопада 2020 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р., залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24.01.2023 р., позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд вирішив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04.05.2007 р. по листопад 2019 р. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Як вбачається з вищевикладеного, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р. у справі № 521/14522/21 ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), про той самий предмет (вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю, яка охоплює в тому числі період листопад 2019 01 листопада 2020; вимога про визнання спільною сумісною власністю квартиру за адресою АДРЕСА_1 та вимога про визнання права власності на частки вказаної квартири) і з тих самих підстав (вимоги позивача в обох випадках обґрунтовані тими ж обставинами та посилаються на ті ж самі докази).

Вказане рішення набрало законної сили.

Відтак, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК, наявні підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду від 01.09.2022 р. у справі №521/14522/21.

Представник позивача адвокат Пошали К.С. заперечила проти закриття провадження у справі, посилаючись на таке.

Сторона відповідача, посилається на те, що формулювання позовних вимог як «визнати придбання квартири за адресою ... за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » є нічим іншим як визнання майна спільною сумісною власністю. Водночас, позивач уже звертався із таким позовом у справі №521/14522/21.

Заперечуючи проти зазначених вище обставин, сторона позивача, наголошує на тому, що основним предметом доказування в справі є саме економічна складова, а саме потік грошових коштів та доведення, що саме за рахунок коштів отриманих від продажу квартир, що належали родині позивача, подружжя ОСОБА_3 змогли придбати спірну квартиру, а не за гроші запозичені чи зароблені відповідачем.

Суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до судузаінтересованих осіб за вирішенням спору.

В обґрунтування своєї позиції представник позивача посилалася на практику Верховного Суду з цього питання. Так у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 417/7171/19 зазначено, що: закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічного висновку дійшов ВС у своїх постановах від 08.04.2020 у справі № 910/16868/19, від 12.08.2020 у справі № 347/2115/17, від 10.06.2020 у справі № 366/2099/17, ВС від 04.05.2020 у справі № 153/1368/17, від 27.05.2020 у справі № 761/35475/18, від 13.05.2020 у справі № 265/4455/19.

Отже, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Миколюк А.П. та представник відповідача адвокат Желобницький Я.С. наполягали на своїх позиціях.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на такі обставини.

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за яким просить:

- встановити факт проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІКПП НОМЕР_2 ) у період з листопад 2019 року по 1 листопада 2020 року;

- визнати придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м. за спільні кошти ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІКПП НОМЕР_2 );

- визнати за ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) право власності на частку однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м.

Провадження у справі № 521/8299/23 відкрито ухвалою суду 29 березня 2023 р.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/14522/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у цій справі, позивач просила:

«Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04 травня 2007 року по 01 листопада 2020 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р., залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24.01.2023 р., позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд вирішив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04.05.2007 р. по листопад 2019 р. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Суд виходить з того, що спір розглянутий судом між тими самими сторонами, що й у справі, що розглядається: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю по справі № 521/14522/21, то вона охоплює в тому числі період листопад 2019 - 01 листопада 2020 по справі № 521/8299/23.

За змістом рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р. (суддя Мазун І.А.) «також суд вважає недостатнім доказом для задоволення позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу починаючи з листопада 2019 року по листопад 2020р. показання свідків про відпочинок на дачі позивача в травні та липні 2020 року, оскільки показання свідків є епізодичними і не можуть без інших належних доказів бути достатньою підставою для встановлення вказаного факту. Аналогічні висновки викладені у постанову Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц».

В цій частині по справі, що розглядається, позивач посилається на те, що факт спільного проживання буде підтверджений показаннями свідків, спільними фотографіями, буде надано документ щодо укладення церковного шлюбу тощо.

Вимога щодо визнати придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м. за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За змістом рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р. (суддя Мазун І.А.) «позивачем не надано доказів ні свого доходу, ні доказів ведення спільного господарства з відповідачем, ні спільного бюджету, ні придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Крім того, посилання позивача на укладення нею в квітні 2020 року договору медичного страхування, в якому відповідач був зазначений в якості члена її сім`ї, запису відповідача до лікаря, отримання нею на свій телефон повідомлення про дату прийому та отримання ним медичної допомоги також не може свідчити про факт спільного проживання позивача та відповідача станом на 10.07.2020р., тобто на день придбання квартири АДРЕСА_2 , оскільки вказані послуги надавалися одноразово та не можуть свідчити про постійне проживання сторін».

В цій частині по справі, що розглядається, позивач посилається на те, що ці обставини будуть фактично підтверджені доказами, які вже досліджувалися в рамках справи № 521/14522/21, або новими доказами, які витребовані адвокатом.

Суд дійшов висновку, що фактично ставиться питання щодо переоцінки судом доказів, які вже досліджувалися, або надання нових доказів.

При цьому сторона позивача в разі отримання доказів, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи, має право на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Посилання представника позивача на те, що основним предметом доказування в цій справі є саме економічна складова, а саме потік грошових коштів та доведення, що саме за рахунок коштів, отриманих від продажу квартир, що належали родині позивача, подружжя ОСОБА_3 змогли придбати спірну квартиру, а не за гроші запозичені чи зароблені відповідачем, то суд виходить з того, що за змістом рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 р. (суддя Мазун І.А.) «також сторонами не було надано доказів, що грошові кошти, отримані від продажу квартири квартиру АДРЕСА_3 були поділені між ними порівну та що за ці кошти була придбана спірна квартира».

Таким чином, питання придбання спірної квартири за спільні кошти також вже досліджувалися судом в рамках справи № 521/14522/21.

Вимоги про визнання за ОСОБА_1 (ІКПП НОМЕР_1 ) права власності на частку однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м. та житловою 17,1 кв. м. є повністю тотожними за обома позовами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановления ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Відтак, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК, наявні підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду від 01.09.2022 р. у справі №521/14522/21.

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне набуте майно та встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2019 року по 01 листопада 2020 року закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду в повному обсязі складена 06 вересня 2023 року.

Суддя В.К. Гуревський