Справа № 461/6370/23
Провадження № 4-с/461/24/23
УХВАЛА

30.08.2023 року, Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

при секретарі судового засідання Гаврилюк В.Т.

за участі:

заявника ОСОБА_1

приватного виконавця Пиць А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зупинення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Пиць А.А., у якій заявник просила:

-визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про відкриття виконавчого провадження № 72328264 від 21.07.2203 року.

-зупинити проведення виконавчих дій по реалізації нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначеної скарги, заявник зазначила, що 26 липня 2023 року з листа приватного виконавця. ОСОБА_2 стало відомо про відкриття 21 липня 2023 року виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 461/4594/13-ц від 29.12.2016 року, строк пред`явлення якого сплинув 29.12.2019 року.

Окрім того, ОСОБА_2 отримав 04.08.2023 року вимогу виконавця від 31.07.2023 року про забезпечення 02 серпня 2023 року доступу до нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вважає, що такі дії приватного виконавця унеможливили своєчасне отримання ним відповідної вимоги.

Заявник додатково зазначає, що в подальшому ОСОБА_2 було отримано постанову про арешт вищевказаного майна, при цьому така постанова не містить жодної технічної інформації про таке майно.

Також, з Акту приватного виконавця від 03.08.2023 року заявнику стало відомо, що приватний виконавець разом з представником стягувача перебували у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_2 на праві власності, без отримання згоди останнього, чим порушили вимоги законодавства щодо недоторканності житла.

Позиції учасників під час судового розгляду скарги

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Подав до суду письмові заперечення, у яких вказав, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання неодноразово переривався, а відтак станом на 21 липня 2023 року такий строк ще не сплив. Окрім того, зазначив, що суд може зупиняти стягнення на підставі виконавчого документа лише як захід забезпечення при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у даному випадку у суду відсутні підстави для задоволення скарги в частині зупинення проведення виконавчих дій щодо реалізації нерухомого майна.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У судовому засіданні судом було встановлено, що 21 липня 2023 року на примусове виконання до приватного виконавця Пиць А.А. надійшов виконавчий лист №461/4594/13-ц, виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарного з ОСОБА_2 боржника, ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_4 боржника в користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості в загальній сумі 3037941,56 грн.; про стягнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарного з ОСОБА_2 боржника, ПП «Люкс-експрес» як солідарного з ОСОБА_4 боржника в користь ПАТ «ПроКредитБанк» пені по договору траншу №3.12925/0410 від 25.05.2006 року та договору №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006 року в розмірі 48645,56 грн.; по договору траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008 р. стягнути пеню в розмірі 169166,19 грн. Загальний розмір пені, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПроКредитБанк» становить 217711,75 грн.; про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Люкс-експрес» по 1185,23 грн. з кожного окремо в користь ПАТ «ПроКредитБанк» судових витрат.

Постановами старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ач Миколою Івановичем від 07 березня 2017 року та від 09 березня 2017 року відкрито виконавчі провадження № № 53534371, № 53534435 та № 53534316 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як солідарного з ОСОБА_2 боржника, ПП "Люкс-Експрес" як солідарного з ОСОБА_2 боржника на користь ПАТ "ПроКредитБанк заборгованості на загальну суму 3037941,56 грн. та про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП "Люкс-Експрес" по 1185,23 грн. з кожного окремо на користь ПАТ "ПроКредитБанк" судових витрат.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.09.2022 року було замінено сторону у виконавчих провадженнях №3534371, №53534316 та № 53534435 з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2023 року було здійснено заміну стягувача у виконавчих провадженнях №53534371, №53534435 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» (79037, м.Львів, вул. Б. Хмельницького, буд. №212 оф.412, ).

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві №53534371 від 19.07.2023 року, виконавчий лист було повернуто державним виконавцем Галицького відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стягувачу без виконання на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа у зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого документа). Вказане підтверджується також відповідною відміткою на виконавчому листі №461/4594/13-ц.

21 липня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. на підставі вищевказаного виконавчого листа та заяви про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72328264 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як солідарного з ОСОБА_2 боржника, ПП "Люкс-Експрес" як солідарного з ОСОБА_2 боржника на користь ТзОВ "Профіт Файненс" заборгованості на загальну суму 3037941,56 грн. та про стягнення з останніх на користь ТзОВ "Профіт Файненс" пені на загальну суму 217711,75 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно приписів ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. повному обсязі або частково виконати рішення

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Таким чином, суд приходить до переконання, що винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.07.2023 року відбулося переривання строку пред`явлення такого документа до виконання та такий строк, в силу приписів частини 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», було встановлено з дня його повернення, тобто з 19.07.2023 року, а відтак стягувачем правомірно повторно пред`явлено виконавчий лист №461/4594/13-ц до виконання приватному виконавцю Пиць А.А.

Вищевказані висновки суду повністю узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, що викладені у постановах від 26.09.2019 року у справі №285/4325/15-ц та від 10.10.2018 року у справі №285/4208/15-ц.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати

декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей

У відповідності до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання:

1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця;

2) в інших випадках, передбачених законом.

Так, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допушено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим (вказана підстава с неактуальною з урахуванням наведеного вище рішення Конституційного Суду ); 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, на переконання суду, у приватного виконавця Пиць А.А. не було підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а тому останнім правомірно відкрито виконавче провадження.

Щодо вимог скаржника про необхідність зупинення виконавчих дій по реалізації нерухомого майна.

При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів зупинення виконавчого провадження, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, неналежне виконання яких може бути оскаржено до суду. Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами лише, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Розглядаючи скаргу на дії державного, приватного виконавця у порядку статей 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказана позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного суду, що викладені в постанові № 2-9/11 від 22 червня 2022 року.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд ,за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, так як заявником за змістом заявлених вимог скарги не доведено та в силу принципу змагальності сторін не спростовано обґрунтованості та законності позиції приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про відкриття виконавчого провадження, №72328264 від 21.07.2023 року, зупинення виконавчих дій по реалізації нерухомого майна,- відмовити в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 01 вересня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 15 діб з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко