Номер провадження: 22-ц/813/5730/23
Справа № 509/5425/22
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Трофименко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2023 року, ухвалену у складі судді Панасенко Є.М., в приміщенні того ж суду

про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державного реєстратора Великодолинської селищної ради Соломикіної Інни Сергіївни про скасування рішень державного реєстратора ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

24 березня 2023 року представник заявниці ОСОБА_3 , адвокат Лук`ян С.Г., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просив суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 січня 2023 року (з урахуванням редакції, викладеної в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 лютого 2023 року по справі № 509/5425/22) у виді заборони ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що представник позивача у заяві про забезпечення позову не зазначає, у чому саме полягає існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі його задоволення, оцінка правомірності реєстрації права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно є предметом доказування під час розгляду справи в суді, і не може бути підставою для забезпечення позову. Також представник заявника вважає, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ставить відповідачку ОСОБА_3 в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з її опонентом ОСОБА_2 , та порушує принцип рівності сторін; заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду, не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_3 адвоката Лук`яна Сергія Григоровича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державного реєстратора Великодолинської селищної ради Соломикіної Інни Сергіївни про скасування рішень державного реєстратора задоволено. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 січня 2023 року (з урахуванням редакції, викладеної в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 лютого 2023 року по справі №509/5425/22) у виді заборони ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 скасовано.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що предметом позову, в межах якого вживались заходи забезпечення, є скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіної Ірини Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64762649 від 12.09.2022 09:39:23; та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4 , про державну реєстрацію змін речових прав на нерухоме майно ( в зв`язку із зміною загальної площі з 222,5 кв.м. на 106,9 кв.м.), індексний номер: 65456988 від 14.11.2022 12:36:48. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора дійсно не є співмірними із забезпеченням позову шляхом заборони ОСОБА_3 проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Суд брав до уваги також той факт, що розгляд справи триває, однак беручі до уваги інтереси відповідачки, права якої можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд вважав, що необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала. Крім того, згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.03.2019 року та постановою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року, які постановою Верховного суду від 21.04.2022 року залишено без змін, по справі №509/3687/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ "Акціонерний банк Південний" та ОСОБА_2 , про виділ часток в натурі, які є у спільній частковій власності, позовні вимоги задоволено повністю, виділено ОСОБА_3 частину приміщення спірного будинку в натурі, сторони зобов`язано здійснити у зв`язку із цим будівельні роботи, у тому числі деякі роботи спільно з ОСОБА_5 ..

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 січня 2023 року (з урахуванням редакції, викладеної в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 лютого 2023 року по справі Ме509/5425/22) у виді заборони ОСОБА_3 (РНОКП: НОМЕР_1 ) проведення будь - яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ..

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що державним реєстратором безпідставно зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на об?єкти нерухомого майна, які не були передбачені в правовстановлюючому документі (його резолютивній частині) - рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.03.2019р.. 3 огляду на це інформація про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на садовий будинку А,а, гараж літ. Б, вбиральні літ.В , навісу літ. Г, воріт 1, загальною площею 106,9 кв.м., занесена державним реєстратором до Державного реєстру прав на нерухоме майно є недостовірною і не відповідає вищевказаному рішенню суду (правовстановлюючому документу). - Реєстрація права власності за ОСОБА_3 здійснена на підставі технічних паспортів , дані яких є підробленими. Фактично жодні будівельні роботи, передбачені в рішенні суду не проводились, садовий будинок, як і інженерні комунікації реально поділені в натурі не було, а інженери бюро технічної інвентаризації фактично не проводили огляд приміщень садового будинку, що свідчить про те, що прийняті на підставі таких даних (технічних паспортів) рішення державного реєстратора є абсолютно незаконними. Отже, враховуючи вищенаведене вбачається, що поділ житлового будинку шляхом проведення робіт з реконструкції відбувся лише на папері. Насправді жодні роботи з поділу домоволодіння та його інженерних комунікацій, як і поділ земельної ділянки на момент реєстрації права власності на новий житловий будинок за ОСОБА_3 проведено не було. Цікаво, що лише після подання нами до суду позову, де нами було зазначено про протиправність проведення реєстрації права власності за ОСОБА_3 , остання приступила до проведення будівельних робіт на другому поверсі будинку. (фото додані до первісної заяви про забезпечення позову). При цьому, оскільки виконання робіт відбувалось без жодних дозвільних документів на проведення робіт в тому числі із втручанням в несучі конструкції будинку житлового будинку та без наявної проектної документації, що викликало обґрунтовані побоювання позивача відносно можливого пошкодження та завалу будинку. Отже, враховуючи наявність очевидних грубих порушень, допущених під час проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 , а також в зв?язку із незаконним проведенням ОСОБА_3 будівельних робіт за відсутності проектної і дозвільної документації, направлених на здійснення поділу домоволодіння після отримання правовстановлюючих документів, нами була подана заява до Овідіопольского районного суду Одеської області про встановлення заборони проведення ОСОБА_3 будівельних робіт до вирішення справи по суті. За результатом розгляду заяви про забезпечення позову, 27 січня 2023 року суддею Овідіопольского районного суду Одеської області було винесено ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задоволено, ухвалено: забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) ведення будь-яких будівельних робіт (робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 . Однак, в подальшому, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову. Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Зазначена позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року (справа № 705/4132/19) 3 вищевикладеного вбачається, що суддею Овідопольського районного суду Одеської області застосовано формальний підхід при ухваленні оскаржуваної ухвали, що мало своїм наслідком здійснення передчасних висновків та ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, оскільки розгляд даної справи не закінчений, справа розглядається на сталі підготовчого судового засідання, судове рішення по суті не ухвалено, а отже й потреба у забезпеченні позову не відпала.

Явка сторін

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце, розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає апеляційному перегляду у відповідності до ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта , дослідивши доводи апеляційної скарги , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, останній вважає такими, що відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, співмірності інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а тому наявні усі законні та достатні підстави для вжиття таких заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, з приводу визнання спірних правочинів недійсними.

На підставі вищевикладених обставин, судова колегія дійшла до висновку про те, що попередні вимоги заявника стосовно забезпечення позову шляхом заборони проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділеній ОСОБА_5 в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року є обґрунтованими, законними та співмірними із позовними вимогами, які заявником заявлено у справі та з урахуванням того, що спір виник саме стосовно вказаного майна, а невжиття заходів забезпечення позову могло утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, при цьому заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Суд першої інстації помилково вважав, що підстави для скасування заходів забезпечення позову у даній справі по всьому майну є законними, посилаючись на затверджену позицію Верховного Суду у справі №509/3687/16-ц, так як у зазначеній справі ОСОБА_5 видилено його законну частку спірного майна, яке не оспорювалось до моменту розгляду вказаної апеляційної скарги.

Судова колегія виходячи з принципів співмірності та враховуючи позицію Верховного Суду у справі №509/3687/16-ц, так як у зазначеній справі ОСОБА_5 видилено його законну частку спірного майна вважає за можливе задоволення заяви окрім частини майна належного іншій стороні .

Також судова колегія зазначає, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, позицію представника відповідача який не заперечував факту проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці , з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності її вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Так виходячи з вищевикладеного судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є слушними, обґрунтовані належними доводами, а судом першої інстанції помилково прийнято рішення в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділеній ОСОБА_5 в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року.

Судова колегія частково не погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія дійшла висновку, що стороною апелянта частково доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування обставин справи.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2023 року року змінити.

Постановити нову ухвалу якою частково задовольнити заяву ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову застосовані ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 січня 2023 року крім забезпечення позову шляхом заборони проведення будь яких будівельних робіт та робіт з реконструкції садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині виділеній ОСОБА_5 в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року .

В іншій частині ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко