Справа № 545/186/23
Провадження № 2/545/748/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

за участю секретаря - Явдоченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань з урахуванням заяви про зміну підстав позову послався на те, що 17.10.2016 між ТОВ «КАСПІ» () (Продавець) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Покупець) укладено договір №МП/К2-131, за яким відповідно до п.1 ст.6 ст.656 ЦК України Продавець зобов`язується передати у власність-Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором. Ціна майнових прав на квартиру становила 656 052 грн., яку ОСОБА_2 відповідно до платіжних доручень №5 на суму 56 052 грн, №6 на суму 300 000 грн, №7 на суму 300 000 грн від 17.10.2016 нібито сплатила на поточний рахунок ТОВ «КАСПІ» № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» в м. Київ, МФО 300528.

Також, 17.10.2016 між ТОВ «КАСПІ» (ЄДРП0У 36120767) (Продавець) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Покупець) укладено договір №МП/К2-136, за яким відповідно до п.1 ст.6, ст.656 ЦК України Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором. Ціна майнових прав на квартиру становила 656 052 грн., яку ОСОБА_2 відповідно до платіжних доручень №1 на суму 300 000 грн, №2 на суму 56052 грн, №4 на суму 300 000 грн від 17.10.2016 нібито сплатила на поточний рахунок ТОВ «КАСПІ» № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» в м. Київ, МФО 300528.

Умови вказаних договорів є ідентичними, відрізняються лише номери квартир та поверх їх розташування.

Відповідно до п.5.3.2. зазначених договорів №МП/К2-131 та №МП/К2-136 від 17.10.2016 ОСОБА_2 (Покупець) протягом строку дії цих Договорів зобов`язується відчужувати придбані за цими Договорами майнові права на квартири виключно за умови попередньої письмової згоди ТОВ «КАСПІ» (Продавця) на таке відчуження.

Не зважаючи на вищевказану суттєву умову договору, у подальшому, між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 08.12.2021 укладено та підписано договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань.

Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 (Первісний кредитор) передає (відступає) ОСОБА_1 (Новий кредитор) своє право вимоги за договорами №МП/К2-131 та №МП/К2-136 від 17.10.2016, а останній сплачує ОСОБА_2 за відступлення права вимоги ціну договору у розмірі 1 312 104 грн.

Також, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 16.12.2021 підписано акт приймання-передачі права вимоги, за яким на виконання п.3.1.3 Договору про відступлення права вимоги від 08.12.2021, укладеного між вказаними особами, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв право вимоги за:

- договором №МП/К2-131 купівлі-продажу Майнових прав на квартиру від 17.10.2016, у т.ч. всі додаткові угоди до нього, укладений між ТОВ «КАСПІ» () та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- договором №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.10.2016, у т.ч. всі додаткові угоди до нього, укладений між ТОВ «КАСПІ» () та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Разом з тим, ТОВ «АЛЬБУВА» (до 17.07.2018 ТОВ «КАСПІ») ніякої письмової згоди ОСОБА_2 на відчуження придбаних майнових прав на квартири, тобто на укладення договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 08.12.2021, не надавало.

ОСОБА_2 до теперішнього часу не зверталася будь-яким чином до ТОВ «АЛЬБУВА» за отриманням такої письмової згоди.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вказано вище, п.5.3.2. зазначених договорів №МП/К2-131 та №МП/К2- 136 від 17.10.2016 передбачено, що Покупець зобов`язується відчужувати придбані за цими Договорами майнові права на квартири виключно за умови попередньої письмової згоди Продавця на таке відчуження.

Договір відступлення права вимоги від 08.12.2021, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суперечить умовам пункту 5.3.2 договорів №МП/К2-131 та №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.10.2016 щодо заборони відчужувати придбані за цими Договорами майнові права на квартири виклично за умови

попередньої письмової згоди ТОВ «КАСПІ» (Продавця) на таке відчуження.

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі 910/14716/17 відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини першої статті 516 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 904/11838/16 та у постанові Верховного Суду від 15.04.2015 у справі №910/6098/14.

Крім того, ТОВ «АЛЬБУВА» вважає договори №МП/К2-131 та №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.10.2016 оспорюваними правочинами, з огляду на наступне.

На теперішній час ТОВ «АЛЬБУВА» має достатні підстави вважати, що вказані договори №МП/К2-131 та №МП/К2-136 та усі платіжні доручення від 17.10.2016 є завідомо неправдивими (підробленими), через те, що відповідно до виписки з банківського рахунку ТОВ «КАСПІ» № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» у м. Київ, МФО 300528 за період з 01.01.2016 по 11.01.2023, будь-яких грошових, коштів від ОСОБА_2 не надходило. Не підтверджується й надходження від ОСОБА_2 таких грошових коштів даними бухгалтерського обліку ТОВ «АЛЬБУВА».

Також підпис, поставлений від імені ОСОБА_2 на договорах від №МП/К2-131 та №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.10.2016 та на усіх платіжних дорученнях від 17.10.2016 візуально відрізняється від підпису, поставленого останньою на договорі про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 08.12.2021.

Підпис, поставлений від імені колишнього директора ТОВ «КАСПІ» ОСОБА_4 (який на теперішній час помер) у договорах від №МП/К2-131 та №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.10.2016 візуально відрізняється від підписів, які ним проставлено на первинних фінансово-господарських документах ТОВ «КАСПІ» того періоду.

Вказані обставини будуть перевірені у кримінальному процесуальному порядку під час досудового розслідування кримінального провадження. Наразі ТОВ «АЛЬБУВА» готується повідомлення (у порядку ст.214 КПК України) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 358 КК України, яке буде подано найближчим часом до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як на підставу позову позивач посилається на те, що у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 723/779/20 Верховний Суд зазначив, що статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

У частині першій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як зазначено у частині першій статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає в тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, в якому виникло таке зобов`язання.

Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги:

1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні;

2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо);

3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним;

4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання;

5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом в постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 914/2567/17, а також Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 зі справи № 752/8842/14-ц).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 903/664/19 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Верховний Суд наголосив, що за змістом статей 509, 524, 533-535 ЦК грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною 2 статті 693 ЦК, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої сплати. Верховний Суд зауважив, що сума попередньої оплати товару, яка одержана продавцем (постачальником), та має бути повернута на вимогу покупця в разі невиконання продавцем у встановлений договором строк свого обов`язку з передачі товару, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до умов договору №МП/К2-131 від 17.10.2016, Позивач зобов`язується передати у власність Відповідача 2, а Відповідач 2 зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором.

Також, згідно договору №МП/К2-136 від 17.10.2016 Позивач зобов`язується передати у власність Відповідача 2, а Відповідач 2 зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором.

Умовами вказаних договорів (п. 5.2.4) передбачено, що Позивач зобов`язується підписати акт приймання-передачі після повного виконання Покупцем обов`язку щодо оплати майнових прав та протягом 90 днів від дати прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта.

На даний час будівництво будинку не закінчене, відтак зобов`язання Позивача щодо передачі майнових прав на квартиру не є простроченим.

Крім того, розділом вказаних договорів передбачено можливість ініціювання процедури дострокового розірвання договорів. В такому випадку (згідно п. 4.7.) грошові кошти повертаються Покупцеві не пізніше 180 календарних днів після розірвання договору.

Однак, Покупцем не було ініційовано ані процедури розірвання договору, ані направлено вимогу щодо повернення передплати за товар в порядку, визначеному частиною 2 статті 693 ЦК України, тобто Покупець за вказаними договорами продовжує розраховувати на отримання саме майна, що визначено умовами вказаних договорів.

Враховуючи вказані умови договорів та зазначені обставини, зобов`язання Позивача за договорами купівлі-продажу №МП/К2-131 від 17.10.2016 та №МП/К2-136 від 17.10.2016 є виключно майновими, а не грошовими.

Натомість між Відповідачами 08.12.2021 було укладено договір про відступлення права вимоги саме грошових зобов`язань.

Згідно п. 1.1.2 Відповідачі зазначили, що «Заборгованість» - невиконані Позивачем грошові зобов`язання перед Відповідачем 2 відповідно до умов Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та Договору № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року.

Пунктом 2.2. оспорюваного договору Відповідачі також визначили, що загальна сума прав грошової вимоги, що відступається станом на 29.07.2021 відповідно до умов даного договору становить 1 312 104,00 грн.

Як вже було зазначено вище, ані станом на 29.07.2021, ані станом на дату укладення оспорюваного договору, тобто 08.12.2021, грошові зобов`язання за Договором № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та Договором № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року не існували.

Відтак, між Відповідачами укладено договір щодо неіснуючих, тобто недійсних вимог, що прямо суперечить вимогам ст. 517, 519 ЦК України.

Також слід зазначити, що оспорюваний договір був укладений саме на шкоду інтересам Позивача.

Зазначена шкода полягає в тому, що зобов`язання Позивача по договорах купівлі-продажу майнових прав на квартири № МП/К2-131 та № МП/К2-136 від 17 жовтня 2016 року є саме майновими, однак Відповідачі шляхом укладення оспорюваного договору штучно створили нібито грошове зобов`язання, що, в свою чергу, дало змогу Відповідачеві-1 звернутись до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Позивача. На розгляд справи про банкрутство № 904/4868/22 Відповідач 1, неодноразово посилається у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача адвокат Величко В.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Також звернув увагу на той факт, що оспорюваний правочин суперечить вимогам ЦК України (ч. 1 ст. 203 ЦК України), оскільки його укладено з порушенням вимог ч. 3 ст. 512 ЦК України, а саме - не отримано письмову згоду Боржника на укладення договору щодо заміни кредитора в зобов`язанні, обов`язковість якої визначена умовами договору.

Представник відповідачів адвокат Петько А.В. проти задоволення позову заперечував та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов відповідачем ОСОБА_1 .

Так у відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позову з підстав того, що 08 грудня 2021 року між громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), («Первісний кредитор») з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) («Новий кредитор»), місце знаходження: АДРЕСА_3 , укладено Договір відступлення права вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору своє Право вимоги, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного Договору становить: 1 312 104,00 (один мільйон триста дванадцять тисяч сто чотири) гривні 23 копійок (п. 2.2. Договору).

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» (раніше Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІ»), , що є Боржником по Договорам, зазначеним у пункті 1.1.7 цього Договору(п. 1.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1.2, Договору Заборгованість - невиконані Боржником грошові зобов`язання перед Первісним кредитором відповідно до умов Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та Договору № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до них, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), (Основний договір).

На виконання умов Договору відступлення права вимоги Новим кредитором сплачено Ціну Договору та отримано право вимоги до Боржника за Основним договором, а саме:

Договір № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до нього, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Договір № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до нього, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

За приписами п. 3.1.3. Договору, Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі Ціни Договору на рахунок Первісного кредитора, вказаний в п. 12 цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості за Основним Договором. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 4.2 Договору ціна договору сплачена Новим Кредитором Первісному Кредитору до підписання цього договору та підписом під цим Договором Первісний Кредитор підтверджує отримання ним ціни Договору в сумі 1312 104,00 (один мільйон триста дванадцять тисяч сто чотири) гривні 00 копійок в повному обсязі, претензій до Нового Кредитора стосовно оплати не має.

23.01.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБУВА" подав до Господарського суду Дніпропетровської області відзив з якого стало відомо про вчиненні кримінальних правопорушень керівництвом ТОВ "АЛЬБУВА".

Керівник ТОВ "АЛЬБУВА" невідомим чином отримав довідку з ОТП банку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.2016 року по 11.01.2023 року (Виписка з особового рахунку від 12.01.2023 року), згідно якої ТОВ «Каспі» (нова назва ТОВ "АЛЬБУВА") за період з 01.01.2016 року по 04.01.2018 року на вказаний рахунок не отримувало жодних коштів. Також в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА", в порушення посадових обов`язків керівництва підприємства, не було відображено заборгованість перед ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Використовуючи завідомо неправдиві (підроблені) офіційні документи (Виписку з особового рахунку від 12.01.2023 року та дані бухгалтерського обліку ТОВ "АЛЬБУВА") з метою заволодіння грошовими коштами інвестора будівництва громадянина України ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник ОСОБА_2 ) шляхом спростування наявності зобов`язань та фактично заперечуючи існування зобов`язальних правовідносин, 16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. подав до відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП Дніпропетровської області завідомо неправдиве Повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченням громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в тяжкому злочині за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, із штучним створенням доказів обвинувачення, а також з корисливих мотивів (заволодіння коштами інвестора будівництва).

Далі завідомо неправдиве Повідомлення директора ТОВ "АЛЬБУВА" про вчинення кримінального правопорушення було 17.01.2023 року зареєстроване в ЄРДР (номер кримінального провадження 0000116). Тобто 17.01.2023 року незаконні дії директора ТОВ "АЛЬБУВА" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України набули форми завершеного злочину.

Також, використовуючи завідомо неправдиві (підроблені) офіційні документи (Виписку з особового рахунку від 12.01.2023 року та дані бухгалтерського обліку ТОВ "АЛЬБУВА")

16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. підписав та 23.01.2023 року подав через канцелярію Полтавського районного суду Полтавської області позовну заяву про визнання правочину недійсним. Завершивши підготування та отримавши в сукупності бажані докази, директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. залучив адвоката Лаврентьєва М.М., який подав до Господарського суду Дніпропетровської області в рамках справи № 904/4868/22 відзив боржника, що містив завідомо недостовірні та підроблені докази відсутності надходження грошових коштів від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№і, 2,4,5,6,7 від 17.10.2016 року.

24.01.2023 року до суду від боржника ТОВ "АЛЬБУВА" надійшло клопотання про долучений письмових доказів, яким долучено до матеріалів справи копію довідки АТ "ОТП Банк" "85-300-3-300-3-300-3/89 від 23.01.2023 року та копію виписки руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 23.05.2016 року по 23.01.2023 року ТОВ "Альбува" відкритому у АТ "ОТП Банк". Згідно виписки від 23.01.2023 року по рахунку № НОМЕР_2 , наданої ТОВ "АЛЬБУВА", надходження грошових коштів від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№і, 2,4, 5, 6,7 від 17.10.2016 року відсутнє.

В судових засіданнях 24.01.2023 року, 01.02.2023 року в Господарському суді Дніпропетровської області в рамках слухання справи № 904/4868/22, представник ТОВ "АЛЬБУВА" адвокат Лаврентьєв М.М., заперечував надходження грошових коштів рахунок № НОМЕР_2 ТОВ " КАСПІ " від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№ і, 2,4, 5, 6, 7 від 17.10.2016 року, а також заперечував взагалі існування Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МІІ/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Заперечення проти фактичного існування Договорів представник ТОВ "АЛЬБУВА" аргументував невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

За наполяганням ОСОБА_1 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2023 року по справі № 904/4868/22 витребувано з Акціонерного товариства «ОТІЇ БАНК» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ідентифікаційний код юридичної особи 21685166) у строк до 10.02.2023 року інформацію та належним чином засвідчені документи (банківську виписку) щодо руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_2 , клієнт ТОВ "АЛЬБУВА" (49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, її; ідентифікаційний код юридичної особи 36120767), колишня назва клієнта ТОВ "КАСПІ" (36003, м. Полтава, вул. Жовтнева, буд 46; ідентифікаційний код юридичної особи 36120767) за період з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року та інформацію та належним чином засвідчені документи (банківську виписку) щодо руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за той же період.

В судовому засіданні 15.02.2023 року в Господарському суді Дніпропетровської області в рамках слухання справи № 904/4868/22 було встановлено неправдивість інформації наданої ТОВ "АЛЬБУВА" щодо відсутності боргу.

В Повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. заперечував надходження грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 ТОВ "КАСПІ" від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№ і, 2, 4, 5, 6, 7 від 17.10.2016 року, а також заперечував взагалі існування Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Заперечення проти фактичного існування Договорів представник ТОВ "АЛЬБУВА" аргументував невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

Директор ТОВ "АЛЬБУВА" в позовній заяві про визнання правочину недійсним поданій до Полтавського районного суду Полтавської області (справа № 545/186/23) посилається на невідповідність Договору відступлення права вимоги від 08 грудня 2021 рогу укладеним між громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), («Первісний кредитор») з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) положенням Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 рогу та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

При цьому в поліції та іншому суді директор та представник ТОВ "АЛЬБУВА" заперечують проти фактичного існування Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 рогу, аргументуючи невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

Отже, в одному випадку директор ТОВ "АЛЬБУВА" заперечує проти доказів (Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року), а в іншому намагається їх використати як підставу своїх позовних вимог.

Така поведінка є однозначно недобросовісною та направлення на введення в оману суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2. ст. 83 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

А за нормами ч. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В додатках № 4 і 5 до позовної заяви про визнання правочину недійсним поданої ТОВ "АЛЬБУВА"до Полтавського районного суду Полтавської області (справа № 545/186/23) містяться копії Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року.

Саме проти існування цих Договорів стверджував директор ТОВ "АЛЬБУВА" в Повідомленні до поліції та в іншому суді. Хоча відповідно до приписів а. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України директор ТОВ "АЛЬБУВА" підтвердив відповідність копій письмового доказу (Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року) оригіналу, який знаходиться у нього.

Отже, очевидним є зловживання правом з боку директора ТОВ "АЛЬБУВА", що ставить під сумнів достовірність поданих ним доказів.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.10.2016 між ТОВ «КАСПІ» (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір №МП/К2-131, за яким відповідно до п.1 ст.6 ст.656 ЦК України Продавець зобов`язується передати у власність-Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором. Ціна майнових прав на квартиру становила 656 052 грн., яку ОСОБА_2 відповідно до платіжних доручень №5 на суму 56 052 грн, №6 на суму 300 000 грн, №7 на суму 300 000 грн від 17.10.2016 сплатила на поточний рахунок ТОВ «КАСПІ» № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» в м. Київ, МФО 300528.

Також, 17.10.2016 між ТОВ «КАСПІ» (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір №МП/К2-136, за яким відповідно до п.1 ст.6, ст.656 ЦК України Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 та оплатити ціну таких прав у порядку та на умовах, визначених договором. Ціна майнових прав на квартиру становила 656 052 грн., яку ОСОБА_2 відповідно до платіжних доручень №1 на суму 300 000 грн, №2 на суму 56052 грн, №4 на суму 300 000 грн від 17.10.2016 сплатила на поточний рахунок ТОВ «КАСПІ» № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» в м. Київ, МФО 300528.

08 грудня 2021 року між громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), («Первісний кредитор») з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) («Новий кредитор»), місце знаходження: АДРЕСА_3 , укладено Договір відступлення права вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору своє Право вимоги, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного Договору становить: 1 312 104,00 (один мільйон триста дванадцять тисяч сто чотири) гривні 23 копійок (п. 2.2. Договору).

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» (раніше Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІ»), , що є Боржником по Договорам, зазначеним у пункті 1.1.7 цього Договору(п. 1.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1.2, Договору Заборгованість - невиконані Боржником грошові зобов`язання перед Первісним кредитором відповідно до умов Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та Договору № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до них, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), (Основний договір).

На виконання умов Договору відступлення права вимоги Новим кредитором сплачено Ціну Договору та отримано право вимоги до Боржника за Основним договором, а саме:

Договір № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до нього, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Договір № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, в тому числі всі додаткові угоди до нього, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

За приписами п. 3.1.3. Договору, Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі Ціни Договору на рахунок Первісного кредитора, вказаний в п. 12 цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості за Основним Договором. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 4.2 Договору ціна договору сплачена Новим Кредитором Первісному Кредитору до підписання цього договору та підписом під цим Договором Первісний Кредитор підтверджує отримання ним ціни Договору в сумі 1312 104,00 (один мільйон триста дванадцять тисяч сто чотири) гривні 00 копійок в повному обсязі, претензій до Нового Кредитора стосовно оплати не має.

23.01.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБУВА" подав до Господарського суду Дніпропетровської області відзив з якого стало відомо про вчиненні кримінальних правопорушень керівництвом ТОВ "АЛЬБУВА".

Керівник ТОВ "АЛЬБУВА" невідомим чином отримав довідку з ОТП банку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.2016 року по 11.01.2023 року (Виписка з особового рахунку від 12.01.2023 року), згідно якої ТОВ «КАСПІ» (нова назва ТОВ "АЛЬБУВА") за період з 01.01.2016 року по 04.01.2018 року на вказаний рахунок не отримувало жодних коштів. Також в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА", в порушення посадових обов`язків керівництва підприємства, не було відображено заборгованість перед ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Використовуючи офіційні документи сумнівного походження а саме -Виписку з особового рахунку від 12.01.2023 року та дані бухгалтерського обліку ТОВ "АЛЬБУВА" з метою заволодіння грошовими коштами інвестора будівництва громадянина України ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник ОСОБА_2 ) шляхом спростування наявності зобов`язань та фактично заперечуючи існування зобов`язальних правовідносин, 16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. подав до відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП Дніпропетровської області сумнівне щодо достовірності Повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченням громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в тяжкому злочині за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, із штучним створенням доказів обвинувачення, а також з корисливих мотивів (заволодіння коштами інвестора будівництва).

Далі сумнівне щодо достовірності Повідомлення директора ТОВ "АЛЬБУВА" про вчинення кримінального правопорушення було 17.01.2023 року зареєстроване в ЄРДР (номер кримінального провадження 0000116).

Також, використовуючи сумнівного походження офіційні документи (Виписку з особового рахунку від 12.01.2023 року та дані бухгалтерського обліку ТОВ "АЛЬБУВА")

16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. підписав та 23.01.2023 року подав через канцелярію Полтавського районного суду Полтавської області позовну заяву про визнання правочину недійсним. В подальшому директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. за участі адвоката Лаврентьєва М.М., подав до Господарського суду Дніпропетровської області в рамках справи № 904/4868/22 відзив боржника, що містив сумнівного походження докази відсутності надходження грошових коштів від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№і, 2,4,5,6,7 від 17.10.2016 року.

24.01.2023 року до суду від боржника ТОВ "АЛЬБУВА" надійшло клопотання про долучення письмових доказів, яким долучено до матеріалів справи копію довідки АТ "ОТП Банк" "85-300-3-300-3-300-3/89 від 23.01.2023 року та копію виписки руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 23.05.2016 року по 23.01.2023 року ТОВ "Альбува" відкритому у АТ "ОТП Банк". Згідно виписки від 23.01.2023 року по рахунку № НОМЕР_2 , наданої ТОВ "АЛЬБУВА", надходження грошових коштів від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№і, 2,4, 5, 6,7 від 17.10.2016 року відсутнє.

Як встановлено згідно поданого відзиву ОСОБА_1 та не спростовано в судовому засіданні представником позивача, в судових засіданнях 24.01.2023 року, 01.02.2023 року в Господарському суді Дніпропетровської області в рамках слухання справи № 904/4868/22, представник ТОВ "АЛЬБУВА" адвокат Лаврентьєв М.М., заперечував надходження грошових коштів рахунок № НОМЕР_2 ТОВ " КАСПІ " від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№ і, 2,4, 5, 6, 7 від 17.10.2016 року, а також заперечував взагалі існування Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МІІ/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Заперечення проти фактичного існування Договорів представник ТОВ "АЛЬБУВА" аргументував невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2023 року по справі № 904/4868/22 витребувано з Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ідентифікаційний код юридичної особи 21685166) у строк до 10.02.2023 року інформацію та належним чином засвідчені документи (банківську виписку) щодо руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_2 , клієнт ТОВ "АЛЬБУВА" (49000, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, її; ідентифікаційний код юридичної особи 36120767), колишня назва клієнта ТОВ "КАСПІ" (36003, м. Полтава, вул. Жовтнева, буд 46; ідентифікаційний код юридичної особи 36120767) за період з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року та інформацію та належним чином засвідчені документи (банківську виписку) щодо руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за той же період.

В судовому засіданні 15.02.2023 року в Господарському суді Дніпропетровської області в рамках слухання справи № 904/4868/22 було встановлено неправдивість інформації наданої ТОВ "АЛЬБУВА" щодо відсутності боргу.

В Повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2023 року директор ТОВ "АЛЬБУВА" Головійчук О.В. заперечував надходження грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 ТОВ "КАСПІ" від ОСОБА_2 за платаними дорученнями №№ і, 2, 4, 5, 6, 7 від 17.10.2016 року, а також заперечував взагалі існування Договору № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Заперечення проти фактичного існування Договорів представник ТОВ "АЛЬБУВА" аргументував невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

Директор ТОВ "АЛЬБУВА" в позовній заяві про визнання правочину недійсним поданій до Полтавського районного суду Полтавської області (справа № 545/186/23) посилається на невідповідність Договору відступлення права вимоги від 08 грудня 2021 рогу укладеним між громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), («Первісний кредитор») з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) положенням Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 рогу та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСПІ», та громадянкою України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

При цьому в поліції та іншому суді директор та представник ТОВ "АЛЬБУВА" заперечують проти фактичного існування Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 рогу, аргументуючи невідповідністю підпису керівника на той час ТОВ "КАСПІ" та відсутністю будь-яких даних про такі зобов`язання в бухгалтерському обліку ТОВ "АЛЬБУВА".

Отже, в одному випадку директор ТОВ "АЛЬБУВА" заперечує проти доказів (Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року), а в іншому намагається їх використати як підставу своїх позовних вимог.

Така поведінка є однозначно недобросовісною та направлення на введення в оману суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2. ст. 83 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

А за нормами ч. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В додатках № 4 і 5 до позовної заяви про визнання правочину недійсним поданої ТОВ "АЛЬБУВА"до Полтавського районного суду Полтавської області (справа № 545/186/23) містяться копії Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року.

Саме проти існування цих Договорів стверджував директор ТОВ "АЛЬБУВА" в Повідомленні до поліції та в іншому суді. Хоча відповідно до приписів а. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України директор ТОВ "АЛЬБУВА" підтвердив відповідність копій письмового доказу (Договорів № МП/К2-131 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року та № МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17 жовтня 2016 року) оригіналу, який знаходиться у нього.

Отже, очевидним є зловживання правом з боку директора ТОВ "АЛЬБУВА", що ставить під сумнів достовірність поданих ним доказів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами п.2 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання правочину недійсним.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені ст.215, 216 ЦК України.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач звернулася до суду з вимогою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 08.12.2021 року, стороною якого не є.

Відповідно до ст.215, 216 ЦК України оспорювати правочин може не лише сторона (сторони) правочину, але й інші заінтересовані особи. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Критеріями визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договору є: права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; заінтересована особа отримує що-небуть в результаті проведення реституції (права, майно).

За змістом ст.15, 16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (стаття 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Разом з тим позивач, обґрунтовуючи порушення його прав оспорюваним договором посилається на порушення ОСОБА_2 п.5.3.2. зазначених вище договорів №МП/К2-131 та №МП/К2-136 від 17.10.2016 яким передбачено, що Покупець зобов`язується відчужувати придбані за цими Договорами майнові права на квартири виключно за умови попередньої письмової згоди Продавця на таке відчуження, одночасно оспорюючи сам факт укладення договорів №МП/К2-131 та №МП/К2-136 від 17.10.2016 з підстав того, що вказані договори є підробленими.

Таким чином доводи позивача викладені у позовній заяві є взаємовиключними та за встановлених обставин не свідчать про порушення вимоги ст. 203 ЦК України.

При цьому, приймаючи рішення в справі, суд звертає увагу на ту обставину , що ухвалою Полтавського районного суду від 18.04.2023 року зобов`язано позивача надати до суду оригінали договорів №МП/К2-131 та №МП/К2-136 купівлі-продажу майнових прав на квартири від 17.10.2016, у тому числі всі додаткові угоди до нього, укладеного між ТОВ «КАСПІ» та ОСОБА_2 на підтвердження відповідності наданих копій оригіналу, які до суду позивачем не надано.

Окрім того представником позивача надано до суду заперечення щодо надання даних доказів з одночасним клопотанням про витребування вказаних документів у відповідачів, ухвалою суду від 06.07.2023 року відмовлено в задоволенні даного клопотання з підстав того, що судом вже вирішено клопотання щодо витребування доказів та сторона в даному випадку позивач повинен довести в судовому засіданні саме достовірність поданих доказів поданих ним як підставу позовних вимог.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню підлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та інших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає неналежними та недопустимими докази подані позивачем, які не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді справи як обставини, що підлягають доказуванню і які мають значення для ухвалення рішення у справі.

А тому з огляду на викладене суд вважає, що підлягають відмові у задоволенні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 08.12.2021, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню за рахунок позивача, згідно ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 08.12.2021, укладеного між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн. понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬБУВА» віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

В разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 29 серпня 2023 року.

Суддя: А.Г. Потетій