Справа № 155/1137/22
Провадження № 2/155/90/23
Рішення

іменем України

21 серпня 2023 року м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Яремчук С.М.,

при секретарі судового засідання Задурській К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Мотивує позов тим, що з 2013 року по жовтень 2022 року позивач та відповідачка мали стосунки, спільно проживали однією сім`єю. Позивач зареєстрований за спільною з відповідачкою адресою з 2015 року. Від цих стосунків у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент народження дитини сторони проживали разом, однак дитина була зареєстрована у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області на підставі ч.1 ст.135 СК України: батьком вказаний ОСОБА_5 . Після народження сина позивач постійно проживав разом з ним, проводив з ним час, цікавився його особистим життям, брав участь у його навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. Представник позивача зазначає, що позивач в повній мірі виконував свої батьківські обов`язки. На даний час відповідачка вчиняє перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини. Остання вивезла дитину без згоди позивача за межі країни, мотивуючи свій вчинок ймовірною зміною постійного місця проживання. Це зумовило переривання зв`язку між ними як батьком та сином, порушує його права як батька. З огляду на вищенаведене, просить пред`явлені вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01.12.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 27.12.2022 р.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01.12.2022 р. на клопотання представника позивача витребувано від Горохівського відділу ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області ЗМУ МЮ (м.Львів) копію актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 січня 2023 року у даній справі призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу щодо наявності кровного споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проведення експертизи доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Волинській області.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року провадження у даній справі поновлено у зв`язку з неможливістю проведення експертизи: ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС не з`явилися.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28 червня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що познайомився з відповідачкою у 2010 році. З 2013 року почали проживати разом у неї вдома. У 2015 році народився син. Після народження сина він постійно проживав разом з дитиною та його матір`ю, брав участь у вихованні сина, надавав матеріальну допомогу. На початку 2022 р. відповідачка виїхала з сином за кордон. На даний час остання перешкоджає йому спілкуватись з дитиною. Він спілкується з сином по телефону, перераховує гроші на його потреби.

Представник позивача позовні вимог підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідачка не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не скеровувала, правом на подання відзиву на позов не скористалась. Остання повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання поштової кореспонденції за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 15.12.2022 р. просить розгляд даної справи проводити у їх відсутність, заперечень щодо позову не має.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існували стосунки як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2013 року по жовтень 2022 року.

Із копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем реєстрації відповідача) з 14 березня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 березня 2015 року. Батьком дитини зазначено ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с.9).

Відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, про що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 10.03.2015 №5 (а.с.10).

Як вбачається з Актового запису про народження № 25 від 10.03.2015 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підставою запису батьком дитини ОСОБА_5 стала заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 10.03.2015 р. ОСОБА_3 .

Тобто, запис про батька був проведений зі слів матері.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу визнання батьківства, який без згоди відповідачки неможливо вирішити у позасудовому порядку.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що є рідною сестрою позивача та хрещеною мамою ОСОБА_7 . Дитина ОСОБА_4 є сином позивача. Останній проживав разом з ОСОБА_3 тринадцять років, проживали разом ще до народження сина. Дитина називала ОСОБА_1 своїм батьком, заперечень з цього приводу від відповідачки ніколи не чула. ОСОБА_1 виконував свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_7 , доглядав сина, забезпечував сім`ю фінансово, між ними існує зв`язок як між батьком та сином. Свідок також вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом до 2022 року на початку війни відповідачка з дитиною виїхали за кордон.

Свідок ОСОБА_8 , який є родичем позивача, в судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_1 останні п`ять років. Позивач проживав з ОСОБА_3 у її домі. Останній виконував свої батьківські обов`язки щодо дитини: піклувався про сина, цікавився його життям, вони з сином разом відпочивали. Свідок ствердив, що ніколи не чув від відповідачки, що позивач не є батьком малолітньої дитини. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були стосунки як між батьком і сином, на його думку позивач є хорошим батьком. ОСОБА_8 також пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинили спільне проживання, оскільки ОСОБА_3 виїхала за кордон.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 були його сусідами. Проживали вони разом ще до народження дитини. Потім у них народився син. ОСОБА_7 називав позивача батьком, заперечень з цього приводу від ОСОБА_3 він ніколи не чув. ОСОБА_1 піклувався про сина, належно виконував свої батьківські обов`язки щодо дитини, забезпечував сина усім необхідним, між батьком та сином були хороші відносини.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки дитині гарантується батьківство незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За змістом статті 128 СК України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) зазначено, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У даній справі на клопотання позивача було призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу щодо наявності кровного споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ухвалою суду від 30.01.2023 р. повідомлено учасників про необхідність їхньої явки з малолітнім ОСОБА_4 за викликом до експертної установи для відібрання необхідних зразків біологічного матеріалу.

27 квітня 2023 року до суду від судового експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за №СЕ-19/103-23/1888-БД надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, у якому експерт вказав, що для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС з`явився лише ОСОБА_1 . ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС не з`явилися. Відбір порівняльних зразків вищезазначених осіб не проводився.

Суд вважає, що неявка відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи, ухилення від її проведення свідчить про небажання відповідачки отримати висновки щодо походження дитини, спростувати доводи позивача про його батьківство щодо дитини.

Вказані дії та бездіяльність відповідачки, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, про який просить позивач, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від позивача.

У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують спільне проживання сторін, ведення спільного господарства до та під час народження дитини, а також докази, які свідчать, що позивач визнавав своє батьківство, займався вихованням малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , турбувався та утримував сина матеріально, бажає і у подальшому приймати участь у вихованні дитини, матеріально забезпечувати.

Визнання ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає інтересам останнього. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання батьківства є законною та обґрунтованою, встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також суд звертає увагу, що відповідач будь-яких заяв чи клопотань у даній справі не подала, про причини неявки в судові засідання не повідомила, хоча повідомлялась про розгляд справи судом та про призначення експертизи шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу місця реєстрації, а також повідомлялась про розгляд справи судом як особа, місцезнаходження якої невідоме, шляхом розміщення оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті судової влади України. Встановити зв`язок з відповідачем за номером телефону, який вказаний позивачем у позовній заяві, також не видалось за можливе, про що свідчить довідка секретаря судового засідання.

В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5.

Крім цього, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства.

Тобто, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У зв`язку з визнанням, що батьком малолітньої дитини є позивач ОСОБА_1 , вбачаються підстави зобов`язати Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини: виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини, внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо внесення змін до актового запису про народження.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. При вирішенні питання про стягнення судового збору суд враховує клопотання позивача про залишення судових витрат у справі за ним.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 76, 77,78, 81, 109, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини: виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини, внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (вул.Шевченка, 25, м.Горохів, 45700, ).

Повне судове рішення складено 23.08.2023 р.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук