Справа № 758/1199/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Рибалка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Басараба К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , на дії Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В., про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2023 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла скарга боржника ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сахнацького О.А., заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , на дії державного виконавця відділу державної виконавчої Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) -Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В., згідно з якою просив:

1.Визнати незаконними дії, визнати незаконними та скасувати рішення Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) КИДОНЬ Євгена Вікторовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_8, а саме:

-Постанову виконавця від 08.07.2020 року про накладено арешт на грошові кошти боржника в частині здійснення сплати заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню і суму у розмірі двох мінімальних зарплат - 13 400 грн;

-Постанову виконавця від 15.02.2022 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника в частині здійснення сплати заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню та суму у розмірі двох мінімальних зарплат - 13 400 грн;

-Постанову виконавця від 26.04.2023 року, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «ЮРФОРМАТ» для визначення вартості майна згідно постанови про опис та арешту майна боржника від 25.04.2023 року у ВП № НОМЕР_8;

-Звіт ТОВ «ЮРФОРМАТ» від 09 травня 2023 року про оцінку майна: житлової квартири АДРЕСА_1 ;

-Акту державного виконавця про цілісність майна від 19 червня 2023 року що підлягає передачі на електронні аукціон (торги), відповідно до якого 19.06.2023 року здійснено огляд описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири «житлова квартира АДРЕСА_1 ;

-Постанову державного виконавця від 20.06.2023 року, на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою накладено штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року - 153 400,46 грн, від загальної суми заборгованості - 306 800, 91 грн.

2.Скасувати проведення аукціону Державним підприємством "СЕТАМ", лот 530239, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

3.До постановлення ухвали за результатами розгляду скарги, постановити ухвалу, якою зупинити проведення аукціону Державним підприємством "СЕТАМ", щодо проведення 27 липня 2023 року аукціону лот 530239, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Скарга вмотивована тим, що:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31.07.20219 року у справі № 758/1199/15-ц від 07 червня 2019 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Родіоновим Ю.А., постановою від 20.09.2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_8 на підставі виконавчого листа Подільського районного суду м Києва № 758/1199/15 від 31.07.20219 року. В подальшого виконавче провадження (виконавчий документ) 08.07.2020 року передано Головному державному виконавцю Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) КИДОНЬ Євгену Вікторовичу. Відповідно до розрахунку виконавця про заборгованість зі сплати аліментів від 10.01.2023 року (дата набуття повноліття доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість станом на 10.01.2023 року становить 306 800, 91 грн. Постановою виконавця від 20.06.2023 року, на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника накладено штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року в сумі 306 800,91 грн., становить 153 400,46 грн. Постановами виконавця від 08.07.2020 року та від 15.02.2022 року накладено арешт на майно та грошові кошти боржника. Постановою виконавця від 26.04.2023 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «ЮРФОРМАТ» для визначення вартості майна згідно постанови про опис та арешту майна боржника від 25.04.2023 року у ВП № НОМЕР_8. 09 травня 2023 року ТОВ «ЮРФОРМАТ» надало виконавцю Звіт про оцінку майна: житлової квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , в якому зазначено висновок про ринкову вартість об`єктів оцінки 1 609 667,00 грн. 25 квітня 2023 року постановою виконавця здійснено опис та арешт майна: квартири АДРЕСА_1 , та призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_4 . Відповідно до Акту державного виконавця про цілісність майна від 19 червня 2023 року що підлягає передачі на електронні аукціон (торги), відповідно до якого 19.06.2023 року здійснено огляд описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири «житлова квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до виписки та довідки про стан рахунку від 19.07.2023 р. по MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 знаходиться 131 327, 60 грн., але скаржник не міг ними розпорядитися для погашення заборгованості на користь стягувача, оскільки на грошові кошти постановами виконавця від 08.07.2020 р. та 15.02.2022 року накладено арешт. Виписками від 19.07.2023 р. по MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 , транзакції не доступні через обмеження на використання коштів. З 2020 до мобілізації в ЗСУ в червні 2022 року не мав доходів та не працював. З червня 2022 року по даний час - перебуває на військовій службі в ЗСУ по виконанню свого конституційного обов`язку у зв`язку із військовою агресією (війною) з російською федерацією. Під час перебування на військовій службі в ЗСУ, отримує грошове забезпечення, і з цього часу мав реальну можливість виплачувати заборгованість по аліментах, має таке бажання та намір погасити заборгованість із виплати аліментів, але через арешт рахунків (включаючи і суму у розмірі двох мінімальних зарплат - 13 400 грн.) - фактично виконавець позбавив стягувача права на погашення заборгованості зі сплати аліментів за наявності коштів на рахунку. Інших можливостей, як виплата аліментів від щомісячного грошового забезпечення яке військовослужбовці отримують відповідно до своєї посади, звання та вислуги років, тощо - він не має. Після дзвінків осіб, які себе ідентифікували як покупці квартири, стало відомо, що 26 червня 2023 року ДП «СЕТАМ», за зверненням виконавця, опублікувало оголошення проведення електронних торгів (аукціону) лот 530239, а саме: квартири АДРЕСА_1 . У розділі «відомості про обтяження майна» зазначено: постанова про арешт майна боржника ВП № НОМЕР_8, видана 08.07.2020 року. Вважає дії виконавця по призначенню суб`єкта оцінки, опису та арешту майна заявника (боржника), та проведення електронних торгів через ДП «СЕТАМ» єдиного житла - квартири АДРЕСА_1 - незаконними оскільки сума боргу з урахуванням штрафу 50 % в розмірі 460 201,37 грн. - є незаконними. Вважає висновок про ринкову вартість об`єктів оцінки 1 609 667,00 грн., від 09 травня 2023 року ТОВ «ЮРФОРМАТ» майна: житлової квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , - є заниженим та не відповідає ринковій вартості. Оскаржуваних рішень виконавця про штраф, призначення суб`єкта оцінки, опису та арешт майна, організацію та проведення аукціону з продажу його квартири, скаржник - не отримував та представнику не передавав. Сам перебуває в складі ЗСУ в зоні бойових дій.

З огляду на викладене, скаржник, вважаючи неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з рахунків в частині здійснення операцій щодо сплати заборгованості з аліментів та у розмірі двох мінімальних зарплат - 13 400 грн, призначення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості, призначення суб`єкта оцінки та оцінки майна, призначення проведення відкритих торгів з реалізації його майна (квартири), звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

08.08.2023 року державний виконавець надав суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа № 758/1199/15 від 31.07.20219 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав суду заперечення на скаргу, вказавши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/1199/15 від 31.07.20219 року виданого Подільським районним судом м. Києва 31 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 08.07.2020 року винесено постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника, які направлені до відповідних органів та банків. Згідно ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за 3 три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 заборгованість по сплаті аліментів становить 306 800,91 грн. 25.04.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 де проведено опис даної квартири, про що винесена постанова про опис та арешт майна боржника. Згідно ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. 26.04.2023 державним виконавцем, керуючись ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, копія якої направлена для виконання в ТОВ «ЮРФОРМАТ» м. Київ, вул. Гоголівська, 39, сторонам до відома. 09.05.2023 у відділ за вх. 8797 з ТОВ «ЮРФОРМАТ» надійшов звіт про оцінку майна, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 . 10.05.2023 державним виконавцем, керуючись п. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу сторін виконавчого провадження рекомендованим листом направлено повідомлення про результати визначення оцінки майна. Станом на 07.08.2023 інформація щодо оскарження звіту про оцінку вищевказаного майна сторонами виконавчого провадження у відділ не надходила. 26.06.2023 на веб-сайті ДП «СЕТАМ» https://setam.net.ua/ розміщена інформація щодо реалізації арештованого майна, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 (номер лоту НОМЕР_1 ). Державним виконавцем нарахування заборгованості зі сплати аліментів здійснювалася у відповідності норм передбачених сімейним кодексом України, а саме згідно середньої заробітної плати працівника по місту Києву. 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України №3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» (далі - Закон №3048-ІХ), який набрав чинності 06.05.2023. Вказаним Законом, зокрема, викладено у новій редакції п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Цією редакцією змінено порядок розпорядження фізичними особами боржниками коштами, на які накладено арешт органами державної виконавчої служби чи приватними виконавцями, у період дії в Україні воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022. Так, у зазначений період фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 2-х розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (13 400 грн), а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови, що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник має звернутися до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Станом на 07.08.2023 боржник із заявою про визначення поточного рахунку у відділ не звертався. Державному виконавцю дозволено звернення стягнення на єдине житло боржника у разі, якщо заборгованість перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто більше 134 000,00 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 заборгованість по сплаті аліментів становить 306 800,91 грн. Боржник ОСОБА_1 мав змогу в період з 02.03.2022 по 06.05.2023 погашати заборгованість зі сплати аліментів, однак жодної сплати не здійснював, заяви стягувача про виконання рішення суду щодо сплати аліментів у відділ також не надходили. З моменту мобілізації в Збройні Сили України з червня 2022, ОСОБА_1 не повідомив державного виконавця про те, що перебуває в лавах Збройних Сил України де отримує дохід та виявляє бажання погашати заборгованість зі сплати аліментів, в свою чергу державний виконавець позбавлений змоги направити постанову на звернення стягнення із заробітної плати боржника. Отримати інформацію щодо доходу боржника на запит органу державної влади державному виконавцю не виявляється можливим, оскільки у воєнний стан в межах безпеки країни інформація щодо військових частин та їх місце розташування не висвітлюється. 25.05.2023 за вих. 63246 на адресу Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6 державним виконавцем рекомендованим листом (№ 726) направлено запит щодо проходження служби в Збройних Силах України ОСОБА_1 , однак станом на 07.08.2023 відповідь на запит державного виконавця у відділ не надходила. Твердження про те, що постанова про накладення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів протиправною - є необґрунтованою, оскільки заборгованість зі сплати аліментів почала виникати ще з 28.01.2015, тобто ще до перебування ОСОБА_1 на військовій службі в Збройних Силах України. З моменту відкриття виконавчого провадження за період з 28.01.2015 по 10.01.2023, боржником у відділ не надано жодного документального підтвердження щодо сплати аліментів, і лише після проведення державним виконавцем опису та арешту вищезазначеної квартири останній виявив бажання погашати заборгованість. 20.06.2023 державним виконавцем, керуючись п. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості що становить 153400,46 грн., копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. Чинним законодавством не передбачено, що державному виконавцю заборонено в межах виконавчого провадження здійснювати примусові заходи щодо виконання рішення суду якщо боржник перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, а отже державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_8 жодних неправомірних дій не здійснювалося. Просив суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

09.08.2023 року представник скаржника надав суду додаткові пояснення на заперечення державного виконавця в зприводу відсутності звернення Боржника із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій станом на 07.08.2023 року та зазначив, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки: представник Боржника - адвокат Ганна Гончарова заявою № 05/05/2023-1 від 05.06.2023 року зверталась до Дніпровського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про розблокування коштів на рахунках та зазначала конкретний рахунок НОМЕР_2 , з метою надання можливості здійснювати видаткові операції; боржник заявою від 27.07.2023 року, звертався до Головного державного виконавця Дніпровського відділу у м. Києві ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), в якій просив розблокувати рахунок НОМЕР_3 (картковий рахунок НОМЕР_2 ) в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (МоноБанк), та зазначав про наявність на ньому коштів в розмірі порад 130 000 грн. та намір погашати заборгованість з аліментів, але до цього часу арешт не знято та кошти на сплату заборгованості з аліментів не направлені; за наявності письмових звернень Боржника до державного виконавця, останній не розблокував рахунки і для здійснення видаткових операцій в сумі двох розмірів мінімальної заробітної плати - 13 400 грн.; щодо несплати заборгованості із аліментів з 02.03.2022 по 06.05.2023 року через блокування рахунків на які надходили кошти - щомісячне грошове забезпечення яке військові отримують відповідно до своєї посади, звання та вислуги років та грошова винагорода, яка встановлена за ініціативою президента на період воєнного стану, Боржник не мав можливості погашати заборгованість із аліментів (інших фінансових інструментів він не мав), оскільки перебуває на військовій службі в ЗСУ; відповідно до виписки та довідки про стан рахунку від 19.07.2023 р. по MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 знаходиться 131 327, 60 грн., але він не міг ними розпорядитися для погашення заборгованості на користь стягувача, оскільки на грошові кошти постановами виконавця від 08.07.2020 р. та 15.02.2022 року накладено арешт; відповідно до виписок від 19.07.2023 р. по MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 , транзакції (1000 грн та 5 000 грн. - не доступні через обмеження на використання коштів); боржник не одноразово звертався на електронну адресу державного виконавця з різними заявами, в тому числі із заявою від 20.06.2023 року по зупинення виконавчого провадження на підставі проходження військової служби в ЗСУ, але було відмовлено - лист Дніпровського відділу ДВС в м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 74028 від 28.06.2023 року та заявою від 27.07.2023 року, в якій просив розблокувати рахунок НОМЕР_3 (картковий рахунок НОМЕР_2 ) в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (МоноБанк), та зазначав про наявність на ньому коштів в розмірі понад 130 000 грн. та намір погашати заборгованість з аліментів, але до цього часу арешт не знято та кошти на сплату заборгованості з аліментів не направлені; за наявності письмових звернень до державного виконавця, останній не розблокував рахунки і для здійснення видаткових операцій в сумі двох розмірів мінімальної заробітної плати - 13 400 грн.; зазначив, що постанова виконавця від 20.06.2023 року, якою накладено штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року в сумі 306 800,91 грн., становить 153 400,46 грн. - не законною з огляду на те, що Боржник в 2022-2023 роках перебував на військовій службі в ЗСУ, через арешт рахунків та умисних дій державного виконавця, не міг погашати заборгованість, з огляду на наведені вище доводи; зазначив, оскільки торги ДП «СЕТАМ» 26 липня 2023 року не відбулись, вони перенесені на 28 серпня 2023 року ДП «СЕТАМ», за зверненням виконавця, про що опубліковано оголошення про проведення електронних торгів (аукціону) лот 530239, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Також зазначив, що державним виконавцем зазначається що не може направити звернення стягнення на грошове забезпечення Боржника (військовослужбовця ЗСУ) через відсутність адреси місця дислокації військової частини, чим підтверджується про неможливість виконання виконавчих дій, але разом з тим в зупиненні виконавчого провадження виконавець безпідставно відмовив. Просив суд скаргу задовольнити повністю.

У судове засідання сторони належним чином повідомленні про час та місце розгляду скарги не з`явилися, представник скаржника подав заяву про розгляд скарги за відсутності скаржника та його представника, державний виконавець в своїх запереченнях зазначив про розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII(далі Закон№ 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (повністю або частково), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті).

Згідно частини першої статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) КИДОНЬ Євгена Вікторовича знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_8 від 20.09.2019 року на підставі виконавчого листа Подільського районного суду м Києва № 758/1199/15 від 31.07.20219 року, виданого на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 31.07.20219 року у справі № 758/1199/15-ц від 07 червня 2019 року, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В межах зазначеного виконавчого провадження постановами державного виконавця: від08.07.2020 року - накладено арешт на майно та грошові кошти боржника; від 15.02.2022 року - накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника; від 20.06.2023 року - накладено штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року - 153 400,46 грн, від загальної суми заборгованості - 306 800, 91 грн.; від 26.04.2023 року - призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «ЮРФОРМАТ» для визначення вартості майна згідно постанови про опис та арешту майна боржника від 25.04.2023 року у ВП № НОМЕР_8; звіт ТОВ «ЮРФОРМАТ» від 09 травня 2023 року - про оцінку майна: житлової квартири АДРЕСА_1 ; складено акт державного виконавця - про цілісність майна від 19 червня 2023 року, що підлягає передачі на електронні аукціон (торги), відповідно до якого 19.06.2023 року здійснено огляд описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири «житлова квартира АДРЕСА_1 . ДП «СЕТАМ», за зверненням виконавця, ДП «СЕТАМ» опубліковано оголошення про проведення чергових електронних торгів (аукціону) 28 серпня 2023 року лот 530239, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику - ОСОБА_1 .

Щодо оскаржуваних постанов:

Скаржником доведено та сторонами не оспорюється факт перебування боржника на військовій службі в ЗСУ з червня 2022 року по даний час.

Судом встановлено, що боржник(в особі його представника ОСОБА_5 ) звернувся до державного виконавця із заявою № 05/05/2023-1 від 05.06.2023 року про розблокування коштів на рахунках та зазначив конкретний рахунок НОМЕР_2 , з метою надання можливості здійснювати видаткові операції, що фактично є заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій; боржник повторно звертався до державного виконавця із заявою від 20.06.2023 року про зупинення виконавчого провадження на підставі проходження військової служби в ЗСУ, але йому було відмовлено, що підтверджується листом Дніпровського відділу ДВС в м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 74028 від 28.06.2023 року. Крім того, боржник особисто звертався до державного виконавця із заявою від 27.07.2023 року, в якій просив розблокувати рахунок НОМЕР_3 (картковий рахунок НОМЕР_2 ) в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (МоноБанк), та зазначав про наявність данного рахунку та коштів на ньому в розмірі порад 130 000 грн. та намір погашати заборгованість з аліментів, що також фактично є заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Відповідно до виписки та довідки про стан рахунку від 19.07.2023 р. у MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 знаходиться 131 327, 60 грн., а виписками від 19.07.2023 р. у MONOBANK на рахунку ОСОБА_1 , транзакції (1000 грн та 5 000 грн.) - не доступні через обмеження на використання коштів - арешт.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова виконавця від 20.06.2023 року, про застосування штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року в сумі 306 800,91 грн., становить 153 400,46 грн., відповідає вимогам ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим суд зазначає, що боржник з червня 2022 року по даний час - перебуває на військовій службі в ЗСУ, що сторонами не заперечується, разом з тим державний виконавець не надав будь-яких доказів належного повідомлення боржника про направлення йому копії відповідної постанови, відтак порушено його право на оскарження та захист, таке право підлягає поновленню судом.

Суд також враховує вимоги статті 617 ЦК України, якою передбачено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В своїх запереченнях державний виконавець підтвердив, що не може направити звернення стягнення на грошове забезпечення Боржника (військовослужбовця ЗСУ) через відсутність адреси місця дислокації військової частини, тим самим підтверджує про неможливість виконання виконавчих дій.

Таким чином суд дійшов висновку, що боржник звертався із заявами про розблокування коштів на рахунку з метою погашення заборгованості із аліментів, фактично визначав рахунок для здійснення таких операцій, відтак заперечення виконавця в цій частині суд відхиляє як безпідставні.

Порядок застосування кожного заходу примусового виконання рішення суду має специфічні риси, які повинні враховуватись державним виконавцем у процесі виконавчого провадження.

Стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

Крім того суд зазначає, що 6 травня 2023 року набув чинності Закон від 11 квітня 2023 року № 3048-IX щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану. Так, закон дозволяє користуватися сумою у розмірі двох мінімальних зарплат (13400 грн.), яку скаржник міг би використати для погашення боргу, але виконавець позбавив скаржника такого права.

З урахуванням того, що державний виконавець не прийняв постанову про скасування арешту з рахунків в частині здійснення операцій з погашення заборгованості з аліментів та у розмірі двох мінімальних зарплат - 13 400 грн, не повідомив про призначення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості, та оголошення про проведення відкритих торгів з реалізації майна, на даний час останній позбавлений можливості будь-яким іншим способом, окрім як звернення до суду з цією скаргою, захистити свої права на майно - єдине житло квартиру, маючи джерело доходів - грошове забезпечення і реальну можливість виплачувати заборгованість з аліментів, але ураховуючи відповідні рішення у виконавчому провадженні, позбавлений можливості погашати заборгованість зі сплати аліментів.

Таким чином суд дійшов висновку, що державним виконавцем не вжито усіх необхідних дій для забезпечення погашення заборгованості з аліментів на користь стягувача до звернення стягнення на належне боржникові майно - квартиру, враховуючи наявність грошових коштів на рахунку боржника, а відтак в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Щодо звіту про оцінку майна:

В частині вимог скарги про визнання неправомірною оцінки майна ОСОБА_1 , а саме: житлова квартира АДРЕСА_1 , проведеною суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЮРФОРМАТ» суд зазначає наступне.

Системний аналіз норм статті 57 Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що законодавцем визначено наступні етапи здійснення оцінки майна боржника перед передачею його на реалізацію, у разі, коли сторони виконавчого провадження не дійшли взаємної згоди щодо вартості такого майна.

Зокрема, частина 4 цієї статті визначає, що державний виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно.

Після отримання звіту про оцінку майна відповідного суб`єкта оціночної діяльності державний виконавець за правилами, визначеними частиною 5 статті 57 Закону № 1404-VIII приймає рішення про визначення результатів визначення вартості чи оцінки майна та повідомляє про нього сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Тому підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.

Щодо поновлення строків, то суд зазначає наступне:

07 липня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 918/539/16 (ЄДРСРУ № 105127784) за подібних обставин вказав наступне.

Поновлення пропущеного строку для подання скарги відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності обов`язку у сторін виконавчого провадження відстежувати автоматизовану систему виконавчого провадження та за відсутності доказів направлення приватним виконавцем постанови про вчинення дії у виконавчому провадженні (документа виконавчого провадження), є передчасними висновки судів попередніх інстанцій про неповажність наведених скаржником причин пропуску відповідного процесуального строку та про залишення скарги без розгляду.

Відсутність доказів направлення ВДВС постанови боржнику свідчить про порушення прав останнього бути обізнаним про хід виконавчого провадження та на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів.

Аналогічний висновок зробила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.02.2022 у справі № 925/308/13-г.

Скаржник заперечує отримання оскаржуваних рішень виконавця про арешт майна, штрафні санкції, призначення суб`єкта оцінки, опису та арешт майна, організацію та проведення аукціону з продажу його квартири. Сам скаржник є військовослужбовцем та перебуває в складі ЗСУ, що підтверджується наданим наказом № 139 від 04.08.2022 року, а відтак об`єктивно не міг отримувати кореспонденцію за адресою АДРЕСА_1 . Водночас, виконавцем не надано доказів направлення рішень боржнику за місцем проживання, а також за місцем проходження служби в ЗСУ.

Про перебування боржника в ЗСУ виконавцю стало відомо за заявою стягувача від 23.05.2023 року, яка зареєстрована в Дніпровському районному відділі ДВС 24.05.2023 року за № 9870 та заявою боржника яка зареєстрована 20.06.2023 року за № 11699.

Представник - адвокат Сахнацький О.А. зі скаржником уклав договір про надання правової допомоги 17.07.2023 року, а 19.07.2023 року ознайомився із матеріалами вказаного виконавчого провадження. 21.07.2023 року представником подана скарга на дії виконавця.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Що стосується забезпечення реалізації права на оскарження рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 4 ст. 13 ЦК України при здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.

Відтак суд, з метою дотримання засад пропорційності та забезпечення права на захист, дійшов до висновку про поновлення строку на оскарження дій виконавця.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 76 - 81, 89, 259 - 261, 353 - 354, 450 - 451 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

у х в а л и в :

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії та скасувати рішення Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) КИДОНЬ Євгена Вікторовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_8, а саме:

-постанову від 08.07.2020 року про арешт майна боржника, в частині грошових коштів боржника, для здійснення операцій зі сплати заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні і суми у розмірі двох мінімальних заробітних плат - 13 400 грн;

-постанову від 15.02.2022 року про арешт майна боржника в частині грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках боржника в частині здійснення операцій зі сплати заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні та суми у розмірі двох мінімальних заробітних плат - 13 400 грн;

-постанову державного виконавця від 20.06.2023 року, про накладення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.01.2023 року - 153 400,46 грн, від загальної суми заборгованості - 306 800, 91 грн.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи:

Скаржник (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5

Стягувач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , к.т. НОМЕР_7 .

Суб`єкт оскарження: Головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євген КИДОНЬ вул. Сверстюка 15, м. Київ, 02002, тел. 093-027-40-47.

Суддя Рибалка Ю.В.