ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1207/23
Провадження № 2/210/686/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Скотар Р.Є.,

секретаря судового засідання: Новосилецького В.О.,

розглянувши згідно з вимогами частини 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Папуча Марина Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Після смерті батька ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Папучі М.О. з заявами про прийняття спадщини, і відповідно нотаріусом була заведена спадкова справа. Від імені відповідача діяв представник і намагався всі дії виконувати самостійно, без присутності позивача та не надав нотаріусу оригінали документів на домоволодіння, у зв`язку з тим, що документи знаходились у позивача. З цієї причини приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Папучею М.О. 02 липня 2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після винесення постанови ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на частку домоволодіння АДРЕСА_1 і рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2021 року за нею було визнано право власності на частку домоволодіння.

На даний час стало питання з приводу користування домоволодінням, у зв`язку з чим виникла необхідність в подачі позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку вказаного домоволодіння. Враховуючи викладене просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Аргументи учасників справи

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відзив на позовну заяву відповідач не надала.

В судове засідання відповідач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від представника адвоката Домбровської Є.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.03.1972 року (а.с.67).

Також, судом встановлено, що батьком відповідача ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.02.1998 року (а.с.62).

11 липня 1987 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.07.1987 року (а.с.63).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 864 та видано Свідоцтво про смерть НОМЕР_4 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2000 року, посвідченого завідуючою 7-ї Криворізької державної нотаріальної контори Лігута Л.В. спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 05.04.1990 року, зареєстрованого у Криворізькому інвентар бюро в реєстрову книгу за № 251 запис 59272, переходить у тимчасове користування ОСОБА_3 , та підлягає оформленню згідно з діючим законодавством (а.с.9).

Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян № 2214 від 24.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований до 01.11.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.74).

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до спадкової справи №03/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.02.2020 року із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися ОСОБА_2 , заяву зареєстровано в реєстрі за № 252 та ОСОБА_1 (а.с. 53, 64).

Приватним нотаріусом Папуча М.О. винесено постанову від 02.07.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про спадщину на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку (а.с.14).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За правилами частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом, після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено з матеріалів справи, приватним нотаріусом Папуча М.О. винесено постанову від 02.07.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову про видачу свідоцтва про спадщину на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Крім того, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини також звернувся ОСОБА_1 .

За відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади міста Кривий Ріг, за адресою АДРЕСА_1 на дату смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані особи відсутні.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом майна померлого, яке складається із частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , від спадщини не відмовляється та бажає визнати за собою право власності на частину даного нерухомого майна.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, Верховним Судом в постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 523/3522/16-ц роз`яснено, що тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Як встановлено з матеріалів справи нотаріусом постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_3 ухвалено не було.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Враховуючи те, що відсутність обґрунтованої відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, виключає ту обставину що існував спір і було порушено право на спадщину ОСОБА_1 , крім того, правовстановлюючі документи, які є підставою для набуття права власності на спірне нерухоме майно, у встановленому законом порядку недійсними визнано не було, оригінали правовстановлюючих документів наявні у позивача, тому порушення його права станом на теперішній час не вбачається.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 258, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Папуча Марина Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Папуча Марина Олександрівна (50065, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 49/4).

Суддя: Р. Є. Скотар