Справа № 346/1882/23
Провадження № 2/346/950/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань - Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), якою просить стягнути з нього аліменти на утримання їх дитини: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання самої ОСОБА_1 , як дружини, з якою проживає ця дитина, у розмірі 1/5 частки від усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення цією дитиною трьох років. Підставою позову вказує, не виконання позивачем свого обов`язку з утримання дитини та дружини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 02 червня 2023 року о 14 годині 00 хвилин у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

08 травня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, а 16 червня 2023 року позивач подала відповідь на відзив.

07 липня 2023 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з ініціативи суду, а також на підставі клопотання позивачки про витребування доказів, суд зобов`язав певні установи та організації надати до суду докази майнового стану позивача та відповідача, внаслідок чого суд відклав судове засідання на 03 серпня 2023 року.

03 серпня 2023 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду на 23 серпня 2023 року.

Сторони в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Аргументи учасників спору.

Позиція позивача. Вона народила дочку від відповідача, яка не досягла повноліття і навіть трьох років, і яка проживає із нею, а тому потребує утримання від батька, оскільки позивачка отримує соціальну допомогу, а відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштованим, отримує великі доходи. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від утримання дитини (приїжджав декілька разів до дитини та привозив дитині дитяче харчування та дитячі підгузки, але їй доводиться фактично випрошувати у нього допомогу по утриманню дитини), на її користь слід стягнути аліменти у грошовій формі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Також зазначила, що оскільки дитина проживає разом із нею і не досягла трьох років, і вона займається доглядом дитини і не працює, а відповідач ухиляється від її утримання, хоча може надавати таку допомогу, вона має право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку із чим також просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від всіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. Окремо вказувала, що вона так само, як і відповідач свого житла не має.

Позиція відповідача. Позивач щотижня телефонує і питає, що потрібно купити для дочки, внаслідок чого він їй це купляє. Також залишає гроші, крім здійснених покупок. Зазначає, що позивач намагається перекласти повністю утримання дитини на нього, однак відповідно до статті 180 СК України батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Необхідність же утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, він вважає спірним, оскільки сплачуючи аліменти на утримання дружини, він буде позбавлений права на більш - менш нормальне людське існування. В нього відсутнє право власності на житло і він змушений проживати у домоволодінні, яке належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_4 , у зв`язку із чим надає їй щомісячно, наручно кошти за користування ним. Також зазначає, що ним спільно із позивачем було придбано транспортний засіб, який був зареєстрований на позивачку, але є спільною сумісною власністю подружжя. Однак він не буде заявляти поділ про поділ майна та залишає позивачу, без будь-якої грошової компенсації йому.

Встановлені судом обставини.

15 липня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрували у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 276 (а.с. 6 - копія свідоцтва).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.01.2022 року серії НОМЕР_1 , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.7 - копія свідоцтва).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8,9 - копії довідок).

Відповідно до договору дарування, даних Бюро технічної інвентаризації та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 (а.с. 43-44 - копія договору; а.с.45 - копія витягу з ДРРПНМ; а.с.57-58 - довідка з БТІ).

Згідно відповіді територіального сервісного центру МВС №2641 РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області транспортний засіб Fiat Punto 1248(2011) перебував на обліку з 19.10.2019 року та був зареєстрований за ОСОБА_1 , але 30.03.2023 року був перереєстрований на нового власника ОСОБА_5 (а.с.60). Проте, зважаючи на відсутність будь-яких доказів суд не може погодитись із аргументами відповідача про те, що вказаний транспортний засіб було набуто саме за час шлюбу, і що це майно слід кваліфікувати саме як спільне сумісне майно позивача і відповідача.

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який за даними свідоцтва про право власності на житловий будинок, на праві власності належить ОСОБА_4 , матері позивача (а.с.31 - копія свідоцтва; а.с.57). Але суд констатує, що відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що він несе щомісячні витрати на утримання вказаного будинку, проживаючи там, зокрема, як він вказував даючи матері гроші.

Згідно з відповіддю Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 в лютому 2022 року отримала 12040 гривень соціальних витрат та з березня 2022 року по березень 2023 року отримує по 860 гривень соціальних виплат (а.с.78-79). Що стосується ОСОБА_2 , який є фізичної особою - підприємцем, то за 2022 рік він подав майнову декларацію із нарахованим доходом більше ніж 4 млн. гривень (а.с.78-79).

Відповідно до відповіді Держгеокадастру, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на території Івано-Франківської області за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні відомості про зареєстровані права на земельні ділянки (а.с.61).

А інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджується, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності, інші речові права не зареєстровані (а.с.64-65).

Встановлені судом правовідносини.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між позивачем та відповідачем виник спір, у якості батьків, щодо утримання дитини, в якому відповідач відмовляється від утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття на постійній основі, на умовах позивачки, з якою проживає дитина.

Крім того, між сторонами також виникли сімейні правовідносини, в яких позивач та відповідач виступають у якості батьків, в межах яких виник спір щодо права позивача, як матері дитини, з якою вона проживає, на утримання (аліменти) від відповідача, як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Оцінка суду щодо аліментів на утримання дитини.

Положення частини 1 і 2 статті 51 Конституції України гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

А положеннями частини 6 статті 7 та частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини.

Статті 180 та 181 Сімейного кодексу України встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками.

При цьому, згідно частини 1 статті 15 Сімейного кодексу України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Отже, виходячи із змісту наведених норм матеріального права, невиконання відповідачем, як батьком дітей свого обов`язку з їх утримання до досягнення ними повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо дитини.

А тому, на підставі частини першої статті 55 Конституції України, частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 Сімейного кодексу України порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень частини третьої статті 181, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову.

Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; відсутність доказів про поганий стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України) суд урахувати також не міг, за відсутністю доказів їх наявності.

Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач не надав жодного доказу неможливості сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі, а його майновий стан, доведений доказами, вказує на його можливість сплачувати такі аліменти.

Оцінка суду щодо аліментів на утримання дружини.

Відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються засади регулювання шлюбу та сім`ї.

Так, з огляду на положення частини першої статті 1 Сімейного кодексу України (надалі за текстом СК України), саме цей кодекс визначає особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя.

Згідно положень частин перших статті 75 і 77 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, у натуральній формі або грошовій за їхньою згодою.

Застосовуючи метод системного аналізу норм права, з огляду на положення глави 9 СК України, саме норма статті 84 цієї глави встановлює умови виникнення права дружини, з якою проживає дитина, на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Так, положеннями частини другої статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

При цьому, згідно з частинами 4 і 6 цієї ж статті, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища чи розірвання шлюбу, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, зважаючи на зміст вказаних норм матеріального права та те, що спільна дитина позивача і відповідача на дату розгляду справи не досягла повних трьох років і проживає разом із матір`ю, яка є дружиною відповідача, і який є працездатним (оскільки відомостей про те, що він не є працездатним, в матеріалах справи немає) і за 2022 рік він мав серйозний та істотний дохід, а отже може забезпечувати себе матеріально і може надавати матеріальну допомогу позивачці, з якою проживає їх дитина суд вважає, що відповідач не вчиняючи дій з утримання своєї дружини у грошовій та/або натуральній формі, порушує її право на утримання до досягнення дитиною, яка проживає разом із матір`ю, трьох років.

Вказаного висновку, суд дійшов враховуючи обґрунтованість вимоги позивачки та відсутність в матеріалах справи належних, достовірних та допустимих доказів, які б доводили неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення дитиною трьох років.

З огляду на це, на підставі частини першої статті 55 Конституції України, частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 Сімейного кодексу України порушене право позивача на утримання (аліменти), як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень частин 2 статті 77, частин перших статей 79 і 80 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються, як правило, у грошовій формі (у частці від доходу і/або у твердій грошовій сумі) від дня подання позовної заяви та підлягають сплаті щомісячно.

Тому, суд вважає матеріально-правову вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Висновок суду щодо судових витрат.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Таким чином, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43-49, 76-89, 120-142, 174-181, 209-250, 258, 259, 263-265, 268, 272-289, 351, 352, 354, 355, 430-431 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 квітня 2023 року, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання: ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частини від всіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 12 квітня 2023 року.

Рішення, в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в межах суми виплат за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави: Україна (на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Суддя Коваленко Д. С.