У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду надійшло вищевказане клопотання про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Клопотання обґрунтоване тим, що 23.04.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким передбачено проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за валютними кредитами. У свою чергу, згідно з приписами вказаного закону проведення реструктуризації є підставою для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню. У зв`язку з тим, що банк погодив проведення реструктуризації заборгованості, що виникла за укладеним заявником кредитним договором, то, на переконання останнього, мають місце підстави для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

У судове засідання заявник не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, подав заяву про розгляд його клопотання без участі.

У судове засідання АТ «Комерційний інвестиційний банк» явку уповноваженого представника не забезпечило, належним чином повідомлено про час, дату і місце його проведення, від представника відповідача надійшла заява про розгляд клопотання без участі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають юридичне значення для розгляду вирішення питання про наявність підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню, суд встановив таке.

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно.

Рішенням суду першої інстанції від 20.12.2016 позов задоволено частково, зокрема:

-стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» () заборгованість за Договором кредиту №02-1/3к-164 від 07.11.2006 року в розмірі 59592/п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто два/ дол. США 43 центи, що відповідно до курсу НБУ станом на 29 березня 2016 року становить 1566089 /один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять/грн. 06 коп.;

-звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №02-1/3к-164 від 07 листопада 2006 року у 59592/п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто два/ дол. США 43 центи, що згідно курсу НБУ станом на 29 березня 2016 року становить 1566089 /один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять/грн. 06 коп., з яких: 48856,44 дол. США заборгованість по кредиту, 5850,35 дол. США заборгованість по відсотках, 4885,64 дол. США нарахований штраф, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «КОМІНВЕСТБАНК» (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, ) з укладанням від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КОМІНВЕСТБАНК» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент укладання угоди купівлі-продажу на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна

-стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 10 судовий збір в розмірі 7830/сім тисяч вісімсот тридцять/грн. 44грн.

-стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 10 судовий збір в розмірі 7830/сім тисяч вісімсот тридцять/грн. 44грн

-стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), мешканки АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 10 судовий збір в розмірі 7830/сім тисяч вісімсот тридцять/грн. 44грн

-в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У подальшому рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17.05.2017 рішення суду першої інстанції змінено: абзац третій резолютивної частини рішення викладено в іншій редакції, а також доповнено резолютивну частину рішення абзацом такого змісту: «дане рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Як підтверджується матеріалами справи 07.11.2006 між ТОВ КБ «Коопінвестбанк» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «КОМІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №02-1/3к-164, за умовми якого, останьому було надано кредитні кошти на загальну суму 50000 дол. США з кінцевим терміном повернення заборгованості 01.11.2015 року (згідно додаткової угоди № 10 від 01 липня 2015 року). Під час дії договору було укладено ряд додаткових угод, а саме:

-№ 1 від 07.11.2007р. згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 15 %, з кінцевим терміном 06.11.2008р.;

-№ 2 від 06.11.2008р. - згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 05.11.2009р.;

-№ 3 від 03.11.2009р. - згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 03.11.2010р.;

-№ 4 від 03.11.2010р. - згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 02.11.2011р.;

-№ 5 від 02.11.2011р. - згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 02.11.2012р.;

-№ 6 від 02.11.2012р. - згідно якої сума кредиту становить 50000,00 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 02.11.2013р.;

-№ 7 від 02.11.2013р. - згідно якої сума кредиту становить 48856,44 дол. США, відсоткова ставка 16 %, з кінцевим терміном 02.11.2014р.;

-№ 8 від 01.08.2014р. - згідно якої сума кредиту становить 48856,44 дол. США, відсоткова ставка 10 %, з кінцевим терміном 02.11.2014р.;

-№ 9 від 01.11.2014р. - згідно якої сума кредиту становить 48856,44 дол. США, відсоткова ставка 10 %, з кінцевим терміном 01.11.2015р.;

-№ 10 від 01.07.2015р. - згідно якої сума кредиту становить 48856,44 дол. США, відсоткова ставка 8 %, з кінцевим терміном 01.11.2015р.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним, між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки №02-4/4з-141 від 08.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. та зареєстрований в реєстрі за №5197 та додаткові угоди до нього:

-№1 від 04 листопада 2009 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 04 листопада 2009 року та зареєстрований в реєстрі за №1729,

-№2 від 15 листопада 2011 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 15 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №3735,

-№2 від 23 листопада 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 23 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №2228,

-№3 від 25 грудня 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2012,

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходили з наявності у ОСОБА_1 перед банком заборгованості за порушення умов Договору кредиту №02-1/3к-164 від 07.11.2006 року, яка станом на 29.03.2016 складала 59592,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 29.03.2016 становило 1566089,06грн., з яких 48856,44 дол. США заборгованість по кредиту, 5850,35 дол. США заборгованість по відсотках, 4885,64 дол. США нарахований штраф.

У подальшому Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано 6 виконавчих листів, а саме:

1)від 14.06.2017 на боржника « ОСОБА_1 » щодо стягнення заборгованості за Договором кредиту №02-1/3к-164 від 07.11.2006 року в розмірі 59592 дол. США 43 центи та стягнення судового збору в розмірі 7830,44 грн.;

2)від 14.06.2017 на боржника « ОСОБА_1 » щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості;

3)від 15.06.2017 на боржника « ОСОБА_3 » » щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості;

4)від 15.06.2017 на боржника « ОСОБА_2 » щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення кредитної заборгованості;

5)від 15.06.2017 на боржника « ОСОБА_2 » щодо стягнення судового збору в розмірі 7830,44 грн.;

6)від 15.06.2017 на боржника « ОСОБА_3 » щодо стягнення судового збору в розмірі 7830,44 грн.

Зі змісту листа АТ «КОМІНВЕСТБАНК» №02-93/6-173 від 20.08.2021 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 02-4/3к-164 від 07.11.2006 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» була реструктуризована, в результаті чого суму заборгованості було переведено в гривню за курсом на день звернення із заявою про проведення реструктуризації, також визначено новий графік платежів.

Виходячи з наявності підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заявник звернувся з відповідним клопотанням.

Суд, надаючи правову оцінку обґрунтованості поданого клопотання, виходив із такого.

Згідно з частиною 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Цитована норма детермінує суб`єктів, котрі мають право ініціювати, зокрема, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. До переліку таких суб`єктів належить, в тому числі, боржник.

Отже, суд, який видав виконавчий документ може визнати його таким, що не підлягає виконанню, за заявою особою, яка значиться боржником згідно з таким документом.

За обставин цієї справи до питання про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, порушив ОСОБА_1 .

У цьому аспектів суд зауважує, що ОСОБА_1 просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню, в тому числі й ті виконавчі документи, боржником за якими він не являється. У даному випадку заявник не діє як представник інших боржників, а тому вимоги про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів, боржниками за якими значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення. Водночас суд роз`яснює, що вказане не позбавляє означених боржників самостійно звертатися з метою визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Резюмуючи, суд вказує про таке.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про те, що можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню передбачена, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-IX (далі Закон №1381-ІХ), який набрав чинності 23.04.2021 №1381-IX, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7 такого змісту:

«7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації…».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень до Закону №1381-ІХ встановлено, що проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд з`ясував, що заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 02-4/3к-164 від 07.11.2006 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» була реструктуризована, в результаті чого суму заборгованості переведено в гривню за курсом на день звернення із заявою про проведення реструктуризації, також визначено новий графік платежів.

Вказані обставини, на переконання суду, є достатніми для застосування наслідку, передбаченого частиною 2 статті 432 ЦПК України, у вигляді визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Разом із цим, суд зауважує про те, що відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 599 ЦК України обов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені в договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

У постанові Верховного Суду від 29.01.20221 по справі №569/1037/18 вказано таке: «Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); є двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на зміну цього зобов`язання.

Деякі з вищезазначених ознак новації одночасно є умовами її вчинення.

До умов новації віднесено такі: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», про яку йдеться в частині другій статті 604 ЦК України, - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати в договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що випливає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Умови новації є необхідними і достатніми для вчинення новації.

Таким чином, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання».

Цитованим висновком касаційний суд підтвердив, що сама по собі зміна деяких умов кредитного договору не може вважатися новацією в розумінні статті 604 ЦК України і не може припиняти первісне зобов`язання сторін.

Юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання.

Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має правоприпинювальну природу.

Такий висновок щодо застосування положень статті 604 ЦК України викладено, зокрема в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 609/67/18.

За обставин цього клопотання у матеріалах справи відсутній примірник новаційнийного договору, дослідивши який можна чітко стверджувати про наявність новації. Проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 02-4/3к-164 від 07.11.2006 підтверджується виключно листом АТ «КОМІНВЕСТБАНК» №02-93/6-173 від 20.08.2021. Вказаного, на переконання суду, достатньо для застосування положень статті 432 ЦПК України, однак бракує для висновку про припинення зобов`язання за кредитом шляхом новації.

Суд зауважує, що 2 із 6 виданих Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області виконавчих листів стосуються ОСОБА_1 як боржника. При цьому один з релевантних виконавчих документів стосується звернення стягнення на предмет іпотеки, тоді як інший стосується як стягнення судового збору, такі і стягнення заборгованості за кредитним договором №02-1/3к-164 від 07.11.2006.

За таких обставин перший із виконавчих листів слід визнати таким, що не підлягає виконанню в цілому, а другий в частині.

Підсумовуючи викладене, суд констатує про необхідність часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 258-260, 432 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2017 по справі №308/14754/15-ц щодо боржника ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет Іпотеки згідно Договору іпотеки №02-4/4з-141 від 08 листопада 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. та зареєстрований в реєстрі за №5197 та додаткову угоду до нього №1 від 04 листопада 2009 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 04 листопада 2009 року та зареєстрований в реєстрі за №1729, №2 від 15 листопада 2011 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 15 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №3735, №2 від 23 листопада 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 23 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №2228, №3 від 25 грудня 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. 25 грудня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за №2012, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №02-1/3к-164 від 07 листопада 2006 року у 59592/п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто два/ дол. США 43 центи, що згідно курсу НБУ станом на 29 березня 2016 року становить 1566089 /один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять/грн. 06коп, з яких: 48856,44 дол. США заборгованість по кредиту, 5850,35 дол. США заборгованість по відсотках, 4885,64 дол. США нарахований штраф, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «КОМІНВЕСТБАНК» (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, ) з укладанням від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КОМІНВЕСТБАНК» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент укладання угоди купівлі-продажу на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але у будь-якому разі не менше за вартість, визначену в договорі іпотеки у розмірі 303000 гривень.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.06.2017 по справі №308/14754/15-ц щодо боржника ОСОБА_1 , в частині стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь Публічним акціонерним товариством Комерційний інвестиційний банк (), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 10 заборгованість за Договором кредиту №02-1/3к-164 від 07.11.2006 року в розмірі 59592/п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто два/ дол.. США 43 центи, що згідно курсу НБУ станом на 29 березня 2016 року становить 1566089 /один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять/грн. 06 коп.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Й. Данко