Провадження № 2/161/299/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 серпня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Крупінської С.С.,

за участю секретаря судового засідання Лесько Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційного банку «Приватбанк» через свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування вимог вказує, що 29.03.2013 року ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н. останньому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 16000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач порушив умови договору та не повернув кредит у встановлений строк.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 12131,45 грн. (заборгованість за тілом кредиту).

Спадкоємцями боржника є відповідачі, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 11.01.2022 року банком до Першої Луцької державної нотаріальної контори та 08.02.2022 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Усік А.М., за місцем заведення спадкової справи, та 09.03.2022 року отримана відповідь що спадкоємцями померлого позичальника є відповідачі ОСОБА_1

01.06.2022 р. до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 12131,45 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Станом на дату розгляду справу письмових відзивів від відповідачів на адресу суду не надходило.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 29.03.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2021 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.68).

Згідно з наданими позивачем розрахунком та випискою по картковому рахунку заборгованість позичальника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 29.03.2013 року станом на день смерті останнього становила 12131,45 грн.(а.с.8-17)

З відомостей з Реєстру Луцької міської територіальної громади вбачається, що відповідачі на момент смерті ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою:, АДРЕСА_1 (а.с. 91-92).

29.12.2021 року банком до Першої Луцької державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора (а.с.70).

З відповіді Першої Луцької державної нотаріальної контори вбачається, що нотаріальна контора переслала претензію кредитора до приватного нотаріуса Усік А.А., оскільки нею була заведена спадкова справа № 36/2021 (а.с.71).

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи.

Відповідно до частини першої ст. 608 ЦК зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим, не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця.

Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом.

Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної 12.08.2021 року після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Усік А.М. 12 серпня 2021 року відповідачкою ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 (а.с..125)

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК Україникредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Аналогічні за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований на та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину у передбачений законом спосіб, враховуючи, що відповідачем не надано доказів щодо вартості успадкованого майна, тобто жодним чином не спростовано доводи позивача щодо меж відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2481 гривня, сплачені при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 608, 1049, 1054, 1216, 1220, 1221, 1267, 1268, 1270, 1281, 1282, Цивільного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.03.2013 року в розмірі 12131 (дванадцять тисяч сто тридцять одну) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2481 гривню судового збору., по 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення - 18 серпня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська