Єдиний унікальний номер: 379/1197/23
Провадження № 2-з/379/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідача - Таращанська міська рада, ОСОБА_2 , третьої особи - Виконавчий комітет Таращанської міської ради, Регіональний офіс водних ресурсів, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 до Таращанського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить заборонити вчиняти певні дії, а саме: заборонити вчиняти будь-які дії з вилову водних біоресурсів, що перебувають у водному - об`єкті (Став № 3 «Панське озеро») на земельній ділянці кадастровий номер :03:005:0003, розташованої в адміністративних межах Таращанської міської ради.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття заходів для забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_1 , як орендарем та Таращанською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, 27 червня 2013 року укладено договір оренди водного об`єкту загальною площею 6,227 га в адміністративно-територіальних межах Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області (Став № 3 «Панське озеро» - надалі Став № 3) для риборозведення. Термін дії договору становив 25 років, тобто до 2038 року, і в цей же день будо складено Акт прийому-передачі цього водного об`єкту. Вказаний водний об`єкт був розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:005:0003 загальною площею 8, 5597 га.

Рішенням Таращанської міської ради від 22.02.2023 року 5164-23-УІІІ ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб за межами с. Крива. У подальшому, Рішенням Таращанської міської ради від 23.03.2023 року 5930-37-УІІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0003 площею 5,7275 та одночасно вирішено передати цю земельну ділянку разом з водним об`єктом на ній (який з 27 червня 2013 року перебуває в оренді ОСОБА_1 ) в оренду ОСОБА_2 . За цим рішенням між Таращанською міською радою та ОСОБА_2 03.04.2023 був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0003 у комплексі з розташованим на ній водним об`єктом. 03.07.2023 державним реєстратором відділу державної реєстрації та адміністрування управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Таращанської міської ради Шпирою Ольгою Леонідівною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 50904555 про право оренди ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0003 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, з одночасним внесення запису про право власності на цю земельну ділянку Таращанської міської ради.

У зв`язку з цим, заявник має намір пред`явити до Таращанського районного суду Київської області позовну заяву з вимогами:

- скасувати рішення Таращанської міської ради від 22.02.2023 року 5164-23-УІІІ;

- скасувати рішення Таращанської міської ради та від 23.03.2023 року 5930-37-УІІІ;

- визнати недійсним договір між Таращанською міською радою та ОСОБА_2 від 03.04.2023 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0003 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом;

- Скасувати запис № 50904555 від 03.07.2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений державним реєстратором відділу державної реєстрації та адміністрування управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Таращанської міської ради.

Також заявник зазначав, що згідно з даними акту виконання робіт із вселення водних біоресурсів, 02.03.2020 став був ним зариблений. Наразі, ОСОБА_2 здійснюються дії із спуску ставу з метою вилову риби, вирощеної та належної ОСОБА_1 . Фактично на цей час незаконні дії і рішення відповідачів і третіх осіб можуть призвести до незаконного заволодіння належними ОСОБА_1 водними біоресурсами - результатами 3-річної праці та інвестицій, що завдасть ОСОБА_1 значної матеріальної шкоди.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 10 лютого 2021 року у справі709/853/20.

Предметом можливого позову, як зазначає ОСОБА_1 є скасування рішень міської ради про надання дозволу та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для рибогосподарських потреб, визнання договору оренди спірної земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом недійсним, скасування запису про його державну реєстрацію.

Тобто, метою вказаного позову є захист права ОСОБА_1 щодо оренди водного об`єкту розташованого на спірній земельній ділянці.

Разом з тим, заявником не було вказано обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог, та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення у разі задоволення позову про скасування рішень Таращанської міської ради, визнання недійсним договору оренди і скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Незабезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з вилову водних біоресурсів, що перебувають у водному об`єкті, не призведе до утруднення виконання судового рішення у разі задоволення даного позову.

Таким чином невжиття вказаного способу забезпечення позову не унеможливить в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_1 зазначено про те, що здійснюються дії із спуску ставу, однак не надано ніяких доказів на підтвердження вказаної обставини.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб, а тому приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ч. ч. 5, 6ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , особа, яка може отримати статус учасника справи - відповідача: Таращанська міська рада, ОСОБА_2 , третьої особи: Виконавчий комітет Таращанської міської ради, Регіональний офіс водних ресурсів, про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяВ. І. Зінкін