Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5884/23
Провадження № 2-з/711/44/23
У Х В А Л А

31.08.2023 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 10000 доларів США.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що предметом спору по даній справі є стягнення заборгованості в сумі 10000 доларів США за борговою розпискою, яку 16.08.2022 написав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язувався повернути ОСОБА_1 заборговану суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США до 16.08.2023.

Як зазначено, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, № кузова VIN НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 .

Таким чином, заявниця просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, № кузова VIN НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та заборонити вчиняти буд-які дії щодо вказаного автомобіля.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023, справу № 711/5884/23 (провадження №2/711/2022/23 та №2-з/711/44/23) розподілено для розгляду судді Казидуб О.Г.

28.08.2023 ухвалою суду постановлено відвести суддю Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. від розгляду справи №711/5884/23 (провадження №2/711/2022/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою. Справу №711/5884/23 (провадження №2/711/2022/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для повторного авторозподілу справи.

Крім того, ухвалою суду від 28.08.2023 постановлено відвести суддю Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. від розгляду заяви №711/5884/23 (провадження №2-з/711/44/23) адвоката Горстка Ярослави, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по матеріалам цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою. Заяву №711/5884/23 (провадження №2-з/711/44/23) адвоката Горстка Ярослави, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по матеріалам цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для повторного авторозподілу справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023, справу № 711/5884/23 (провадження №2/711/2022/23 та №2-з/711/44/23) розподілено для розгляду судді Позарецькій С.М.

Вказана заява прийнята та призначена до судового розгляду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Крім того, заява про забезпечення позову розглянута без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи думку заявниці, викладену її представником, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 76-83 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач) з обраними заявником (позивачем) заходами забезпечення позову.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд, висвітливши її у постанові від 04.02.2021 у справі № 755/5333/20.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що на час вирішення питання про забезпечення позову, не відкрите провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

Враховуючи доводи, що викладені у позовній заяві, ОСОБА_1 вказує про порушення її майнового права, яке полягає у неповерненні ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 10000 доларів США, які не додані останнім під час написання розписки від 16.08.2022.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів заявниці, ознайомлення із матеріалами справи у межах розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки, заявницею жодним чином не обґрунтоване її припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних її прав або інтересів.

До того ж, ні до заяви про забезпечення позову, ні до позовної заяви ОСОБА_1 не долучено жодних документів, які б підтверджували право власності відповідача ОСОБА_2 на вказаний у заяві транспортний засіб.

Слід звернути увагу заявниці на те, що додана нею копія частини технічного паспорту НОМЕР_3 не містить відомостей про власника транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER, № кузова VIN НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , а містить лише відомості про його технічні характеристики.

Відсутність таких відомостей унеможливлює накладення арешту на вказане вище майно, оскільки накладення на нього арешту може призвести до порушення майнових прав власника майна, зокрема, у разі, якщо останній не бере участь у розгляді даної справи.

Отже, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Суд також звертає увагу заявниці на те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Між тим, заявницею не обгрунтовано необхідність, як на її думку, одночасного застосування саме цих двох заходів забезпечення позову, що є обов`язковим, враховуючи норми п.4 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 31.08.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька