Справа № 758/9550/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: ТОВ "Управляюча компанія "Затишна оселя" про захист прав споживачів, визнання недійсними рішення щодо встановлення тарифу на утримання будинку та прибудинкової території та визначення управителя багатоквартирного будинку,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 серпня 2023 року у провадження Подільського районного суду м. Києва надійшла вказана вище позовна заява.

В обґрунтування подання позовної заяви до Подільського районного суду м. Києва позивач ОСОБА_1 посилається на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» та вказує, що у її власності перебуває квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок, у якому розташована квартира перебуває на балансі ТОВ «Експуатуюча компанія», яке здійснювало надання послуг з його утримання. Вказує, що у зазначеній квартирі не проживає та не користується послугами електропостачання та водовідведення тощо з 2010 року. Зазначає, що їй стало відомо про наявність цивільної справи за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» до неї про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надавалися ТОВ «УК «Затишна оселя» на підставі договору про утримання будинку та прибудинкової території, який укладався між ТОВ «УК «Затишна оселя» та відповідачами. Вказує, що відповідачами нібито були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких прийнято рішення, зокрема, щодо визначення тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, який в подальшому покладено в основу визначення боргу перед балансоутримувачем. Договір оскаржено до суду, при розгляді встановлено низку порушень при його укладенні. На підставі чого просить суд визнати недійсними загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, які були проведені відповідачами 06.06.2016 та оформлені протоколом №1 від 06.06.2016.

Вивчивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши викладені у позовній заяви доводи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

При обранні способу захисту, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» та зазначає, що у наведеному випадку порушені її права, як споживача.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

При поданні позовної заяви до Подільського районного суду, позивач керувався ч. 5 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якого, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, та оскільки позивач проживає у Подільському районі, позовну заяву подано до Подільського районного суду м. Києва.

Разом із тим, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається із позовної заяви, предметом подання заяви до суду стало первинне укладення договору про утримання будинку та прибудинкової території, та на підставі якого, в подальшому проведено збори співвласників, які позивач просить визнати недійсними.

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними законами, та у даному випадку, положення ЗУ «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин не застосуються.

Таким чином, оскільки щодо даних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про захист прав споживачів», та враховуючи такі обставини, необхідно керуватися правилами виключної підсудності, закріпленими у ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно яких, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Із позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу проведення загальних зборів учасників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована у Оболонському районі м. Києва, а тому дана справа за підсудністю не відноситься до Подільського районного суду м. Києва.

Згідно з ч. 9 ст. 187 цього Кодексу якщо за результатами отриманої судом буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана справа не відноситься до підсудності Подільського районного суду м. Києва, справу необхідно скерувати до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю, після закінчення строків передбачених ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ст. 31, 187, 258, 352-354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: ТОВ "Управляюча компанія "Затишна оселя"про захист прав споживачів, визнання недійсними рішення щодо встановлення тарифу на утримання будинку та прибудинкової території та визначення управителя багатоквартирного будинку - направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Леся БУДЗАН