УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023

Справа № 2/1522/11374/11

Провадження № 4-с/522/10/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

розглянув у судовому засіданні

скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Наталії Борисівни,

стягувач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси

заінтересована особа ОСОБА_2 .

ВСТАНОВИВ:

1.20.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

2.Скаржник, з врахуванням зміни особи дії якої оскаржуються, просить суд:

-визнати незаконними дії (бездіяльність) державного виконавця Другого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) Теличко Н.Б. щодо невинесення постанов у виконавчому провадженні №45243429 та №45304078 про закінчення виконавчих проваджень щодо виконання рішення суду у справі 2/1522/11374/11.

-зобов`язати державного виконавця Другого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) Теличко Н.Б. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №45304078 з примусового виконання виконавчого листа у справі 2/1522/11374/11 та видати йому завірену копію цієї постанови;

-винести окрему ухвалу з зобов`язанням начальника управління забезпечення примусового виконання рішень якому надані повноваження, притягнути державного виконавця Другого Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) Теличко Н.Б. до дисциплінарної відповідальності за порушення, які зазначені заявником та за неповагу до суду.

3.Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Скаржник просив скаргу розглянути за його відсутності.

4.Заперечення на скаргу не подані.

5.Згідно з ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

6. ОСОБА_1 звертається з даною скаргою до суду з метою зобов`язати державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчих проваджень у ВП №45243429 та №45304078. Вважає, що державний виконавець допускає протиправну бездіяльність не приймаючи постанов про закінчення виконавчих проваджень. Обов`язок закінчити виконавче провадження виник на підставі рішення суду у справі №2/1522/11374/11. У цій справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019, залишеною без змін постановою апеляційного суду від 09.06.2020 та постановою Верховного Суду від 14.12.2021, визнано незаконною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №45243429 та №45304078 та зобов`язано державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчого провадження. Однак під час розгляду судами даної справи, державний виконавець все-таки 08.05.2020 виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень. Проте ОСОБА_1 вважає, що станом на сьогодні це рішення суду залишилася не виконаним державним виконавцем, а винесення державним виконавцем постанов 08.05.2020 про закінчення виконавчого провадження є лише де-юре виконання судового рішення.

7.Згодом інший учасник даних виконавчих проваджень оскаржив постанови державного виконавця від 08.05.2020 про закінчення виконавчого провадження (справа №2/1522/11374/11). В зазначеній справі постановою суду апеляційної інстанції від 19.07.2022 визнано незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанов та скасовано постанови від 08.05.2020 про закінчення виконавчого провадження№45243429 та №45304078. Через це, вважає ОСОБА_1 , рішення суду у справі №2/1522/11374/11, яким фактично зобов`язано навпаки закінчити виконавче провадження, залишається не виконаним. Вважає, що за рішенням апеляційного суду від 19.07.2022 (справа №2/1522/11374/11) державним виконавець мав відновити виконавчі провадження, які були закінчені постановою від 08.05.2020, та знову їх закінчити на виконання рішення суду за рішенням Верховного Суду у справі №2/1522/11374/11. В цьому вбачає протиправну бездіяльність державного виконавця.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

8.Рішенням суду від 05.03.2012 у справі №2/1522/11374/11 позовні вимоги Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси задоволено та виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з адміністративної будівлі військового містечка.

9.08.11.2023 на виконання даного рішення було видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження №45243429 та №45304078.

10.На виконанні в Другому Приморському відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) перебуває виконавче провадження № 45243429 (до цього перебувало ВП № 45304078) з примусового виконання виконавчого листа № 2-11374/11 від 08.11.2013.

11.20.03.2017 (на виконання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016) постановами Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було поновлено виконавчі провадження ВП № 45243429 та № 45304078.

12.Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 (за скаргою ОСОБА_1 ), залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.11.2019 встановлено, що з моменту відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 в них відсутні виконавчі листи, у зв`язку із чим головний державний виконавець був зобов`язаний винести постанови про їх закінчення. Однак постанови про закінчення виконавчих проваджень не виніс, чим проявив протиправну бездіяльність. У зв`язку з цим, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12.12.2018 було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

13.Далі, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019 визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Перчика В.О. щодо не винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та № 45304078 та зобов`язано державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчих проваджень.

14.На виконання ухвали суду від 16.08.2019 державним виконавцем Перчиком В.О. винесено постанови від 08.05.2020 ВП №45243429, ВП №45304078 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі №2-11374/11. У той час тривав апеляційний перегляд ухвалою від 16.08.2019.

15.Постановою апеляційного суду від 09.06.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14.12.2021, залишено без змін ухвала суду першої інстанції від 16.08.2019.

16.Під час того інша сторона виконавчого провадження стягувач звернувся до суду з вимогою скасувати постанови ВП № 45243429, № 45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2020.

17.За результатами розгляду скарги стягувача ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.01.2021 в задоволенні скарги було відмовлено.

18.Проте постановою апеляційного суду від 19.07.2022 скасовано ухвалу від 28.01.2021 та визнано незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанов ВП №45243429, №45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2020 та скасовано постанови зазначені постанови. Це рішення оскаржував ОСОБА_1 , проте ухвалою Верховного Суду від 12.09.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

19.На виконання постанови апеляційного суду від 19.07.2022 державним виконавцем було винесено постанову від 27.03.2023 ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження, оскільки цим судовим рішення було скасовано постанову державного виконавця від 08.05.2020 про закінчення виконавчого провадження.

20.Постановою від 18.05.2023 державний виконавець виніс постанову ВП № 45243429 про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не надходив.

Висновки суду.

21.Предметом оскарження є дії (бездіяльність) державного виконавця щодо невинесення постанов у виконавчому провадженні №45243429, №45304078 про закінчення виконавчих проваджень на виконання рішення суду у справі 2/1522/11374/11 (ухвали суду першої інстанції від 16.08.2019, постанови суду апеляційної інстанції від 09.06.2020, постанови суду касаційної інстанції від 14.12.2021).

22.Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

23.Внаслідок оскарження стягувачем та боржником постанов про закінчення та відновлення виконавчого провадження №45243429, №45304078 щодо виконання одного й того ж судового рішення, були прийняті різні судові рішення.

24.Так, ухвалою суду першої інстанції від 16.08.2019, постанови суду апеляційної інстанції від 09.06.2020, постанови суду касаційної інстанції від 14.12.2021 фактично скаргу ОСОБА_1 було задоволено та визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо не винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078, зобов`язано винести постанови про закінчення виконавчих проваджень.

25.Слід зазначити, що ще до постановлення остаточного судового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 (фактично на стадії апеляційного перегляду) державний виконавець 08.05.20220 винесено постанови від 08.05.2020 ВП №45243429, ВП №45304078 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі №2-11374/11.

26.Те, що постанови від 08.05.2020 були винесені за результатами службової перевірки щодо державного виконавця, не означає, що це не є виконанням судового рішення. Оскільки повторно (тобто, вперше за результатами службової перевірки, а вдруге на виконання судового рішення виконання судового рішення) державний виконавець не міг виносити постанову про закінчення виконавчого провадження.

27.З цих підстав, аргументи скаржника про зобов`язання державного виконавця виконати ухвалу суду першої інстанції від 16.08.2019, постанову суду апеляційної інстанції від 09.06.2020, постанову суду касаційної інстанції від 14.12.2021, є безпідставними, оскільки такі дії вчинено державним виконавцем. Відповідні дії державний виконавець вчинив до постановлення рішення суду про зобов`язання винести постанову. Проте суд надав правову оцінку діям виконавця, навіть незважаючи на уже фактичне вчинення ним відповідних дій, оскільки на момент їх вчинення вони становили порушення прав боржника.

28. З протилежної сторони з постановою від 08.05.2020 ВП №45243429, ВП №45304078 про закінчення виконавчого провадження не погодився стягувач та оскаржив їх.

29.Суд першої інстанції ухвалою від 28.01.2021 скаргу стягувача задовольнив. Проте постановою апеляційного суду від 19.07.2022 скасовано ухвалу від 28.01.2021 та визнано незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанов ВП №45243429, №45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2020 та скасовано постанови зазначені постанови.

30.Боржник ОСОБА_1 оскаржував це рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 12.09.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження. Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд виходив з того, що об`єктивно виконавчі листи після відновлення виконавчого провадження не могли бути пред`явлені у визначений законом строк (протягом 1 місяця), оскільки виконавчі листи було втрачено при пересиланні із виконавчої служби до суду, а тому закінчення виконавчих проваджень відбувалося під час вирішення у судовому порядку питання видачі дублікатів виконавчих листів за заявою начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про що державний виконавець, який приймав оскаржувані постанови, не міг не знати. Дії державного виконавця із закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п. 13 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не можна вважати такими, що відповідають вимогам закону. Доводи касаційної скарги про те, що державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2020 та постановою Верховного Суду від 14.12.2021, яким зобов`язано державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. По-перше, в оскаржуваних постановах про закінчення виконавчих провадження не міститься вказівок про те, що їх постановлено на виконання судового рішення. По-друге, оцінюючи законність закінчення виконавчих проваджень не з підстав повного виконання судового рішення, потрібно враховувати те, що рішення суду не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін , а виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з підстави, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (непред`явлення своєчасно виконавчих листів після відновлення виконавчого провадження) в період розгляду судом подання про видачу дублікатів виконавчих листів та за 10 днів до постановлення остаточного рішення суду в питанні про видачу дублікатів виконавчих листів не відповідає засадам виконавчого провадження, визначених статтю 2 Закону України «Про виконавче провадження», як то: верховенству права, обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, а отже не відповідає вимогам закону. З огляду на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2012 року, змінене рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2013 року, не виконанене з вини стягувача; виконавчі листи загублено при пересиланні від органів виконавчої служби до суду; процесуальна можливість отримати дублікати виконавчих листів не втрачена, тому закінчення виконавчих провадження з формальних підстав суперечить принципам статті 6 Конвенції, які гарантують право на судовий захист, складовою якого є також і виконання остаточних судових рішень.

31.Як вбачається, відмовляючи у відкритті касаційного провадження Верховний Суд вже взяв до уваги наявність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2020 та постановою Верховного Суду від 14.12.2021, яким зобов`язано державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078.

32.На виконання постанови апеляційного суду від 19.07.2022 державним виконавцем було винесено постанову від 27.03.2023 ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження, оскільки цим судовим рішення було скасовано постанову державного виконавця від 08.05.2020 про закінчення виконавчого провадження.

33.Постановою від 18.05.2023 державний виконавець виніс постанову ВП № 45243429 про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не надходив.

34.Вчинення державним виконавцем дій (винесення постанов про закінчення виконавчого провадження), які вже визнані судом неправомірними, є незаконним.

35.Крім того, з ст. 451 ЦПК України зобов`язання державного виконавця усунути порушення вимог закону, можливо лише в тому випадку, якщо суд вбачає наявність порушеного права заявника.

36.Постановою від 18.05.2023 закінчено виконавче провадження № 45243429, чого й прагне боржник ОСОБА_1 .

37.Відтак суд не вбачає в даному випадку порушення його прав, яке потребувало б відновлення, а в діях державного виконавця будь-яких порушень.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25.08.2023.

Суддя Ярема Х.С.