Справа № 287/834/22
У Х В А Л А

"23" серпня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши у смт Ємільчине заяву представника позивача адвоката Зарицького Максима Аркадійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в:

В провадженні Ємільчинського районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа.

23.08.2023 року представник позивача адвокат Зарицький М.А. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти, що належать, підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 , у тому числі ті, що розміщені в банках або інших фінансових установах в межах ціни позову, яка становить 85214,25 доларів США. В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, що відповідно до вимог позовної заяви, із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути із відповідача 85214,25 доларів США заборгованості за договором позики.

Такі вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч вимогам цивільного законодавства та умовам договору позики від 22.12.2018 року, не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню суми позики до 22.12.2019 року. У зв`язку з цим у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо повернення суми позики разом із 3 % річних від простроченої суми.

Беручи до уваги час прострочення виконання зобов`язання (більше 3,5 років) та заперечення відповідача щодо наявності боргу, а також те, що відповідач, маючи у власності 21 об`єкт нерухомого майна, не спрямовує їх на погашення боргу, можна дійти висновку, що останній не має наміру повертати суму позики. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про його цілеспрямоване, умисне ухилення від виконання добровільно взятого на себе договірного зобов`язання та ігнорування законних майнових прав позивача.

Тому, з метою вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, задля забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення, представник позивача вважає за необхідне вжити заходів по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать, підлягають передачі або сплаті відповідачу в межах ціни позову.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч.13 ст.7 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши вказану заяву, матеріали позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктами 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач, звертаючись до суду з позовом та із заявою про забезпечення позову, посилається на наявність боргу в сумі 85214,25 доларів США, з огляду на що просить накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі чи сплаті відповідачу, вказуючи при цьому, що невжиття забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно приведе до утруднення або неможливості взагалі виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості.

Суд, перевіряючи аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, та дослідивши надані докази, встановив що, заявником, станом на момент звернення до суду з цією заявою, не додано належних доказів на підтвердження того, що відповідачу належать, підлягають передачі або сплаті будь-які кошти, а також, що на його ім`я є рахунки, відкриті в банках чи інших фінансових установах.

У зв`язку із викладеним, зважаючи, що заявником не доведено належність боржнику будь-яких коштів, зокрема тих, що розміщені в банках або інших фінансових установах, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Зарицького Максима Аркадійовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області у 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя: В.В. Заполовський