У Х В А Л А

21 серпня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

за участю секретаря Будз М.В.,

представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державних виконавців у цивільній справі № 606/62/21 (провадження №4-с/606/4/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою (зареєстрованою в суді 08 серпня 2023 року) на дії державних виконавців у цивільній справі №606/62/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця (провадження № 4-с/606/4/23). У своїй скарзі представник просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечної Ірини Валеріївни, які полягають у поданні заявок на реалізацію арештованого майна на електронному аукціоні за лотами № 6, № 8, № 7, скасуванні електронного аукціону з реалізації цих лотів та неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Француза Івана Григоровича, яка полягає у неперевірці дій та рішень державного виконавця щодо подачі заявок на реалізацію арештованого майна на електронному аукціоні. Підставою для визнання дій і бездіяльності державних виконавців є недодержання державними виконавцями вимог закону щодо виставлення на торги земельних ділянок, власником яких є ОСОБА_1 , які не входять до складу спадкової маси померлого ОСОБА_7 , при відсутності бажання останньої задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок її власного майна.

Також 07 серпня 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою (зареєстрованою в суді 08 серпня 2023 року) на дії державних виконавців у цивільній справі №606/62/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця (провадження № 4-с/606/5/23). У своїй скарзі представник просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечної Ірини Валеріївни, які полягають у поданні заявок на реалізацію арештованого майна на електронному аукціоні за лотами № 6, № 8, № 7, скасуванні електронного аукціону з реалізації цих лотів та неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Француза Івана Григоровича, яка полягає у неперевірці дій та рішень державного виконавця щодо подачі заявок на реалізацію арештованого майна на електронному аукціоні. Підставою для визнання дій і бездіяльності державних виконавців є наявність господарської справи № 921/380/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , яка перебуває у провадженні господарського суду Тернопільської області, в процесі якої вирішуватиметься питання заборгованості боржника перед кредиторами.

Вказані скарги ухвалою суду від 14 серпня 2023 року об`єднані в одне провадження № 4-с/606/4/23.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 подані нею в інтересах ОСОБА_1 скарги підтримала із мотивів, викладених у них, та просить їх задовольнити. Крім того, просить розглянути та вирішити подані нею 11 серпня 2023 року заяви про витребування доказів, а саме: заявок на реалізацію арештованого майна на електронному аукціоні за лотами № 6, № 8, № 7, якщо судом витребування таких заявок є необхідним для вирішення скарг та їх задоволення.

Державні виконавці відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечна Ірина Валеріївна, ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарг.

Розглянувши скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державних виконавців у цивільній справі № 606/62/21 (провадження №4-с/606/4/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, вивчивши подані разом із скаргами матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 67837699 на підставі виконавчого листа № 606/62/21, виданого 10 листопада 2021 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області у цивільній справі № 606/62/21 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 13333,33 доларів США за борговою розпискою від 12 червня 2017 року.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюються виконавчі дії, пов`язані із поданням до електронної системи публічних закупівель Prozorro заявок на реалізацію арештованого майна (трьох земельних ділянок боржника ОСОБА_1 ).

У провадженні господарського суду Тернопільської області перебуває господарська справа № 921/380/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

21 жовтня 2019 року вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства. З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратили чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур Банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур Банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У своїй постанові від 13 квітня 2023 року, справа № 910/21981/16, Верховний Суд виклав наступний висновок, що розгляд усіх майнових спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство. Отже, на переконання Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, за такого формулювання пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких можливе шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю. Тож Верховний Суд вважає, що повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника. Контроль суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, за виконанням судових рішень може здійснюватися, зокрема, шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за результатами розгляду якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд ухвалою визнає оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Натомість розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та ухвалення відповідного рішення поза провадженням у справі про банкрутство може мати наслідком суперечність між судовим рішенням за скаргою та метою процедур банкрутства (неплатоспроможності) за приписами спеціального закону - КУзПБ, що має пріоритет з часу відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Таке судове рішення не відповідатиме критерію виконуваності та принципу правової визначеності, адже виконавець чи орган державної виконавчої служби може опинитися у стані невизначеності через колізії у правовому регулюванні примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) і процедури банкрутства (неплатоспроможності) боржника.

Розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України не врегульовано питання передачі скарги з одного суду до іншого, а тому суд у даному випадку застосовує аналогію закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, з огляду на те, що розгляд усіх майнових спорів, а також пов`язаних із ними, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме виключно у господарських судах, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство, суд приходить до переконання, що скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державних виконавців у цивільній справі № 606/62/21 (провадження №4-с/606/4/23, провадження №№4-с/606/5/23 ) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід передати до господарського суду Тернопільської області, на розгляді якого перебуває справа №921/380/23 про банкрутство ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Враховуючи те, що судом прийнято рішення про передачу скарг на дії державних виконавців до господарського суду Тернопільської області, тому в даний час підстав для задоволення заяв представника скаржника про витребування доказів немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.31, 260, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державних виконавців у цивільній справі № 606/62/21 (провадження №4-с/606/4/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця передати до господарського суду Тернопільської області, на розгляді якого перебуває справа №921/380/23 про банкрутство ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя Л.С. Ромазан