ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м.Суми

Справа №579/1785/22

Номер провадження 22-ц/816/1324/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Осьмакова Олександра Анатолійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 20 червня 2023 року у складі судді Придатка В.М., ухваленого в м. Кролевець Сумської області, повний текст якого складено 30 червня 2023 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 вересня 2017 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , під час якого ними було придбано наступне майно:

- автомобіль NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, придбано 15 жовтня 2020 року за 45 000 доларів США (станом на 21 вересня 2019 року становить 631176 грн);

- автомобіль CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску, придбано 17 жовтня 2018 року за 7000 доларів США (станом на 20 вересня 2019 року становить 117837 грн);

- автомобіль ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, придбано 17 жовтня 2017 року за 5000 доларів США (станом на 20 вересня 2019 року становить 58077 грн).

Посилаючись на те, що після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, відповідач без її згоди відчужив належні їм транспортні засоби, просила суд ухвалити рішення, яким здійснити поділ майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_1 , виділивши їй грошову компенсацію вартості відчужених не в інтересах сім`ї автомобілів: автомобіля NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, за 45 000 доларів США (станом на 21.09.2019 року становить 631176 грн.), автомобіля CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску, за 7000 доларів США (станом на 20.09.2019 року становить 117837 грн.), автомобіля ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, за 5000 доларів США (станом на 20.09.2019 року становить 58077 грн.), а саме: таку суму грошових коштів, яка дорівнюватиме ринкової вартості вказаних автомобілів, та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Кролевецького районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_2 грошову компенсацію частини ринкової вартості автомобілів, відчужених ОСОБА_1 не в інтересах сім`ї: автомобіля NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, вартістю станом на 21 вересня 2022 року 631176 грн, автомобіля CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску, вартістю станом на 20 вересня 2022 року 117837 грн, автомобіля ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, вартістю станом на 20 вересня 2022 року 58077 грн, а саме: таку суму грошових коштів, яка дорівнюватиме 1/2 ринкової вартості вказаних автомобілів, тобто по 403545 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме, судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у сумі 8070 грн 90 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для витребування з сервісного центру інформації щодо відчуження транспортних засобів, адже він визнав, як факт придбання транспортних засобів, так і їх відчуження.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо рівності часток подружжя у спірному майні, оскільки було встановлено, що позивач будучи працездатною особою, якщо і працювала, то дуже короткий час ( загалом близько місяця) , а тому не могла брати участі у придбанні спірного майна.

Відповідач не погоджується також і з визначеною вартістю реалізованих транспортних засобів, та вважає що судом першої інстанції не було надано належної оцінки звітам про оцінку майна. Зокрема, оцінка проведена без огляду транспортних засобів, неправильно визначена середня ринкова ціна автомобілів.

Поданий представником позивача відзив на апеляційну скаргу не містить підпису особи, яка його подала, а тому колегія суддів вбачає підстав для врахування цього відзиву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що з 12 вересня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстровану шлюбі (а.с.10).

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 23 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 31 січня 2023 рок, шлюб між сторонами розірвано (а.с.88-89).

За час перебування в шлюбі були придбані транспортні засоби, право власності на які були зареєстровані одноособово за ОСОБА_1 (а.с. 11, 122), а саме:

1) автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, дата реєстрації 15 жовтня 2020 року, 21 вересня 2022 року даний т/з було перереєстровано на нового власника ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2022 року №8045/22/000859;

2) автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску, дата реєстрації 17 жовтня 2018 року, 21 вересня 2022 року даний т/з було перереєстровано на нового власника ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2022 року № 6124/22/000845;

3) автомобіль марки ваз 210994-20, 2008 року випуску, дата реєстрації 17 жовтня 2017 року, 20 вересня 2022 року даний т/з було перереєстровано на нового власника ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2022 року №5941/2022/3408410.

Відповідно до звітів про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, складених ФОП ОСОБА_6 09 листопада 2022 року, станом на дату реалізації ринкова вартість автомобіля ваз 210994-20, 2008 року випуску, складала 58077 грн 00 коп., автомобіля CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску 117837 грн 00 коп., автомобіля NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску - 631176 грн 00 коп. (а.с. 12-41).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що придбані під час перебування сторін в шлюбі транспортні засоби, були відчужені відповідачем без згоди позивача, а тому ОСОБА_2 має право на отримання грошової компенсації за частку у праві власності автомобілів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено недомовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом і з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та не спростовується відповідачем, що спірні транспортні засоби, право власності на які були зареєстровані одноособово за ОСОБА_1 , були придбані під час перебування сторін у шлюбі.

Інформація з Територіального сервісного центру МВС №5941 щодо транспортних засобів, зареєстрованих за ОСОБА_1 , була витребувана судом першої інстанції за поданим представником позивача адвокатом Докукіною Т.В. клопотанням, у зв`язку з тим, що відповідач ставив під сумнів долучену позивачем до позовної заяви копію відповіді сервісного центру від 23 вересня 2022 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції рівності часток подружжя у спірному майні, то їх колегія суддів вважає непереконливими, оскільки відповідачем не було надано доказів на спростування презумпції спільності права власності на придбані під час шлюбу транспортні засоби. Зокрема відповідачем не було доведено, що спірне майно було придбано за належні йому кошти.

Відповідачем не спростовує у доводах апеляційної скарги, що спірні транспортні засоби були відчужені ним без згоди на те ОСОБА_2 .

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 22 вересня 2022 року у справі №125/2157/19. Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах.

Ринкова вартість проданих відповідачем автомобілів автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, марки CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску та марки ваз 210994-20, 2008 року випуску станом на дату їх реалізації, встановлена наданим позивачем звітами про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, підстав для визнання їх неналежними доказами колегія суддів не вбачає.

Проведення огляду зазначених транспортних засобів, з метою встановлення їх реальної вартості, є неможливим у зв`язку з їх відчуженням відповідачем. Оцінювачем ОСОБА_6 оцінка транспортних засобів проведена відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійної оцінної діяльності в Україні», Національним стандартом №1 «Загальні положення оцінки майна і майнових прав», Методики товарознавчої експертизи і оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України.

Крім того, відповідачем не було спростовано на доказах визначена ринкова вартість спірних транспортних засобів, з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи до суду не звертався.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 4 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила виділити їй грошову компенсацію частину ринкової вартості транспортних засобів, у зазначений спосіб судом і було захищено її порушене право.

Проте, зважаючи на характер спірних правовідносин, належним способом захисту прав ОСОБА_2 є стягнення з ОСОБА_1 на її користь грошової компенсації у сумі 403545 грн 00 коп. за належну їй частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, в розмірі 1/2 вартості відчужених транспортних засобів: автомобіля NISSAN QASHQAI, 2020 року випуску, автомобіля CHEVROLET NIVA, 2005 року випуску, та автомобіля ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в новій редакції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 20 червня 2023 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 403545 гривень 00 копійок за належну їй частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя» .

В іншій частині рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 20 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова