Справа № 2-о/593/32/2023
У Х В А Л А

Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" серпня 2023 р. м. Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Горським Олегом Івановичем, за участі заінтересованої особи Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Горський О.І., діючи на підставі ордеру, як представник заявника ОСОБА_1 , подав до суду підписану ним заяву із проханням встановити факт, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює постійний догляд та утримання своєї бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У заяві також зазначено заінтересовану особу - Тернопільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

На обґрунтування заяви зазначено, що на даний час заявник є військовослужбовцем Збройних Сил України і виявив бажання звільнитися в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», про що звернувся із відповідним рапортом до керівництва військової частини. Підставою такого рапорту було вказано, що його (заявника) бабуся ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду і такий догляд здійснюється саме ним (заявником), що відповідно й унеможливлює продовження ним військової служби. Однак, такий його рапорт було надіслано на доопрацювання із підстав, серед яких зокрема зазначено про відсутність повних відомостей про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд за бабусею заявника. Оскільки заявник не може належним чином довести перед заінтересованою особою по справі факт здійснення ним постійного догляду своєї бабусі,, тому й звернуся до суду із цією заявою. Встановлення такого факту для заявника має юридичне значення, оскільки надасть йому можливість належним чином реалізувати свої права, передбачені ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тобто, встановлення факту здійснення постійного догляду заявником за ОСОБА_2 , фактично необхідне для підтвердження та реалізації заявником свого права на звільнення з військової служби під час воєнного стану, відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ознайомившись із заявою та долученими до неї документами, суддя прийшла до такого висновку.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що суд встановлює не будь-які юридичні факти, а тільки такі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається зі змісту поданої заяви, заявник просить встановити факт здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 , як за особою, що за станом здоров`я та через похилий вік, потребує постійного стороннього догляду. Встановлення такого факту заявник фактично пов`язує з виникненням у нього права на звільнення від військової служби. Отже, встановлення судом згаданого факту є необхідним для підтвердження та реалізації заявником свого права на звільнення з військової служби під час воєнного стану, відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Такі ж умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, визначено і Листом ВСУ від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно з цим же документом, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 60 жовтня 2021 року № 1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Водночас, звертаю увагу на те, що факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Тобто, законом визначено інший, позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, про встановлення якого просить заявник.

У зв`язку з викладеним, враховуючи роз`яснення, викладені у Листі ВСУ від 01 січня 2012 року, вважаю, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Окрім цього вважаю за необхідне зазначити й таке.

Як зазначено вище, встановлення факту здійснення постійного догляду заявником за ОСОБА_2 , фактично необхідне останньому для підтвердження та реалізації свого права на звільнення з військової служби під час воєнного стану, відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Звертаю увагу, що рішення, прийняті відповідними органами з приводу рапорту про звільнення з військової служби заявника, у разі наявності спору, можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку в порядку адміністративного судочинства. У такому ж порядку може бути оскаржена відповідна відмова місцевих органів з питань соціального захисту населення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 186, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Горським Олегом Івановичем, за участі заінтересованої особи Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко