П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 559/1910/20

Провадження № 22-ц/4815/838/23

Головуючий у Дубенському міськрайонному суді

Рівненської області: суддя Ралець Р.В.

Час, дата і місце ухвалення рішення

суду першої інстанції: 15 год. 53 хв.

02 травня 2023 року в м. Дубно Рівненської області

Повний текст складено: 08 травня 2023 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року в суд звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири. Мотивуючи свої вимоги, покликалася на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач - власником квартири АДРЕСА_2 , тобто поверхом вище. 13 червня 2020 року з квартири відповідача сталося залиття квартири позивача водою, чим було завдано збитків майну, які підлягають відшкодуванню. Згідно з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 16 липня 2020 року №1407 вартість відновлювального ремонту квартири становить 44 472 гривень, а витрати на проведення експертної оцінки 3 500 гривень. Відповідачу направлялась 03 серпня 2020 року вимога про компенсацію завданих збитків спричинених рекомендованим поштовим конвертом, який вона отримала, але збитки не відшкодувала.

З наведених підстав просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 47 972 гривень.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року залучено ОСОБА_1 як правонаступника позивача.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 травня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Залишаючи вимоги позивача без задоволення, суд першої інстанції вважав недоведеними вину відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між її діями та заподіяною шкодою, а також розмір заподіяних збитків.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де вона покликалася на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , як власник квартири АДРЕСА_3 , яка сталася внаслідок розриву фільтра очищення води, та приїзду за її повідомленням працівників поліції, присутній в квартирі ОСОБА_4 , не надав підтверджуючих документів про найм квартири та пояснив, що він проживає у ній з дозволу власника без укладення відповідного договору найму чи оренди житла. Зауважувала про те, що згідно з ч.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992, саме на власникові квартири лежить обов`язок з дотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, проведення за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку, а наймачу (орендар) лише використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Крім того, ОСОБА_4 на момент проведення обстеження комісією з ТОВ "Житловик- Дубно" 15 червня 2020 року будь-яких пояснень не надав і від підписання відповідного акта відмовився. При цьому актом обстеження від 15 червня 2020 року чітко встановлено, що причиною аварії є розрив колби фільтру очищення води, яка сталася в квартирі відповідача, внаслідок чого сталося затоплення нижньої квартири. Тобто наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок. На думку позивача, відповідач повністю ігнорувала свій обов`язок по належному утриманню свого майна та обладнання, і факт відсутності її у власній квартирі на момент аварії не звільняє її від цього не виконаного обов`язку. Разом з тим позивачем були зроблені всі необхідні дії на відшкодування збитків за затоплення квартири, однак судом першої інстанції такі докази не були взяті до уваги.

З викладених міркувань просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У поданому відзив представник відповідача адвокат Боржецький О.Л. просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. На думку адвоката, відповідальність за шкоду, завдану майну в квартирі позивача, повинен нести орендар квартири відповідача, а не її власник. Також, на переконання представника відповідача, акт обстеження і висновок експертизи в справі є недопустимими та недостатніми доказами, оскільки не відповідають встановленим законодавством формі та змісту і мають недостовірну інформацію. Також посилався на те, що у квартирі позивача було переобладнано санвузол і це могло стати причиною залиття квартири.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було з`ясовано, що ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 квітня 2005 року (а.с. 5).

15 червня 2020 року комісією ТОВ "Житловик-Дубно" складено акт обстеження, яким зафіксовано факт залиття квартири за вказаною адресою та його наслідки. Комісією встановлено, що аварія сталася у квартирі АДРЕСА_4 внаслідок розриву колби фільтра очищення води (а.с. 8).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 16 липня 2020 року №1407 вартість відновлювального ремонту квартири позивача внаслідок залиття, що мало місце 13 червня 2020 року, становить 44 472 гривень, а витрати на проведення експертної оцінки склали 3 500 (а.с. 9-29).

Власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 є ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №249320695 від 22 березня 2021 року (а.с. 41-56).

За інформацію Державної прикордонної служби України від з 10 травня 2020 року ОСОБА_2 перебувала за кордоном (а.с. 143).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 70).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1489 від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 124).

Спірні відносини виникли внаслідок затоплення квартири ОСОБА_3 з квартири, яка знаходиться поверхом вище, чим їй було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого визнаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у т.ч. інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Встановлено, що квартира позивача пошкоджена протіканням води зверху, а відповідач (власник) чи орендар (володілець) після її залиття ухилився від встановлення причин і усунення наслідків і в добровільному порядку питання відшкодування шкоди не вирішив.

Між тим, згідно з п.2 ч.1 ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для встановлення або заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних чи профілактичних оглядів, зняття контрольних показань вузлів обліку - згідно з умовами договору про надання відповідної комунальної послуги, договору про управління багатоквартирним будинком.

У багатоквартирному будинку, управління яким здійснюється об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, передбачені цією статтею права та обов`язки представників виконавців комунальних послуг щодо доступу (у т.ч. несанкціонованого) до житла, іншого об`єкта нерухомого майна поширюються також на посадових осіб і працівників такого об`єднання.

Тому колегія апеляційного суду з відмовою в задоволенні позову не погоджується.

Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, в акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

При цьому обов`язкового складення актів безпосередньо у момент залиття ці Правила не вимагають.

Натомість у разі з`ясування обставин правовідносин формальні недоліки такого акта не можуть унеможливлювати відшкодування шкоди потерпілій особі. Зокрема, нерідко особи, що входять до складу комісій, не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації.

Разом з тим, як видно з цього акту, він складений за участю представників організації, яка обслуговує, зокрема, внутрішньобудинкові системи водопостачання та водовідведення, затверджений її начальником, наданий для ознайомлення потерпілій і винній стороні. В акті відображені дата складання, прізвища, ініціали членів комісії, власника квартири, що зазнала шкоди, орендаря квартири з якої відбулося залиття, характер та його причини, перелік пошкоджень.

Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної, про що міститься відповідне застереження, не впливає на його чинність.

При цьому орендар будь яких зауважень щодо акта та пояснень з приводу затоплення квартири також не зазначив.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.

При вирішенні існуючих правовідносин власник квартири є належним відповідачем, а за наявності договору оренди його квартири та за погодження певних умов він має право зворотної вимоги до орендаря.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних відносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатись чинним.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів зважає на те, що стороною відповідача наведені обґрунтовані заперечення на спростовання доцільності відновлювальних робіт пошкоджених речей позивача, які зазначені у п.п. 14-16 висновку експерта, а саме улаштування цементної стяжки (1 212 гривень), улаштування деревостружкових плит (4 135 гривень) і ремонт паркетних покриттів (2 898 гривень). Крім того, допитаний у суді попередньої інстанції експерт усними пояснення щодо свого висновку не підтвердив потреби цих відновлювальних робіт.

Отже, висновок експерта в цій частині судом відхиляється, а тому до стягнення з відповідача належить сума грошових коштів із виключенням відповідних робіт, тобто 36 227 гривень (44472 гривень -1212 гривень -4135 гривень -2898 гривень).

Також на відповідача покладається обов`язок відшкодувати пропорційно до задоволених вимог судові витрати, які пов`язані з проведенням експертизи, і судового збору, а саме в сумі 4 563,40 гривень ((840,80 гривень +1261,20 гривень +3 500 гривень)*36 227 гривень ? 44 472 гривень).

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на проведення експертизи.

Згідно з ч. 1, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Мотивом для прийняття нової постанови про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 травня 2023 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 36 227 (тридцять шість тисяч двісті двадцять сім гривень) гривень у рахунок відшкодування завданої у результаті залиття квартири майнової шкоди та 4 563,40 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят три гривні сорок копійок) гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків