ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27243/22

Провадження № 22-ц/4820/1802/23

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Гринчука Р.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

встановив:

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для сплати судового збору в розмірі 14886 грн. та представлення оригіналу квитанції про його сплату за вищевказаними реквізитами до Хмельницького апеляційного суду.

30 серпня 2023 року від апелянта надійшла заява на усунення недоліків до якої додано квитанцію ID: 6994-2468-3381-9614 від 30 серпня 2023 року, якою частково сплачено судовий збір в розмірі 1609 грн. 50 коп.

До вищезазначеної заяви додано клопотання про зменшення сплати розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року до 1609 грн. 50 коп.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за 2022 рік, який становить 6012 грн. 43 коп., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21 лютого 2023 року №2225-23-0323, інших доходів він не має.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Як вбачається з долученої до клопотання копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 21 лютого 2023 року №2225-23-0323 з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року ОСОБА_1 отримав доход за 2022 рік у розмірі 6012 грн. 43 коп.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 за 2022 рік більше не отримував доходів з інших джерел до клопотання не долучено.

З урахуванням пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи, можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

В той же час слід зазначити, що інформаційна довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в якій зазначено про доходи ОСОБА_1 у сумі 6012 грн. 43 коп., не підтверджує дійсний, реальний майновий стан апелянта.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини, не можуть бути підставою для зменшення ОСОБА_1 сплати судового збору, оскільки він не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, тому у задоволенні клопотання про зменшення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, зазначений в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 28 серпня 2023 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це апелянта.

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У клопотанні ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору, відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання цієї вимоги апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Гринчук