Справа № 495/5279/23
Номер провадження 2/495/2852/2023
02 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Саханова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, Головне управління Національної поліції в Одеській області Білгород-Дністровської РВП про визнання права власності на рухоме майно та знаття з нього арешту, зобов`язання повернути тимчасове вилучене майно,-
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- зобов`язати Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області безоплатно повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 транспортний засіб марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір - СІРИЙ) та зняти арешт з транспортного засобу марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ,тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір СІРИЙ вилучений згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.01.2023 р.
Свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що він на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 5150 № 5150/2020/1932532 від 13.02.2020 року набув у власність транспортний засіб марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким і користувався деякий час.
В подальшому 19.08.2021 року на підставі нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_1 передав право експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску 2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ,тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 гр. ОСОБА_2 .
Дані твердження підтверджуються довіреністю зареєстрованої в реєстрі за № 2135 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області І.А. Берзінь Усовою та укладеної в м. Краматорськ Донецької області 19.08.2021 року позивачем ОСОБА_1 .
В подальшому, а саме 19.01.2023 року об 14:30 год. вищезазначений автомобіль було тимчасово затримано у гр. ОСОБА_2 працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку із розшуком даного ТЗ ДВС м. Київ.
Проте, позивач зазначає, що він боржником за будь-якими виконавчими провадженнями не значиться і йому було не відомо, чому належний йому автомобіль було вилучено.
За таких обставин, 06.02.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Білецьким О.П. було встановлено, що вказаний арешт та оголошення розшуку було вчинено приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським Іваном Володимировичем в межах виконавчого провадження № 61224035 про стягнення коштів з ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» на користь ТОВ «ІК «АКТИВ ФІНАНС ЗАХІД», тобто у виконавчому провадженні, де позивач боржником не значиться.
У зв`язку із наведеним, позивачем до приватного виконавця Жаботинського І.В. виконавчого округу міста Києва було направлено заяву, про зняття арешту з даного автомобіля, до якої було додано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ з повноваженнями представника.
Однак, на вказану заяву було отримано відповідь, що: «Постанови про арешт майна Боржника та про розшук майна боржника були винесені приватним виконавцем на підставі інформації, наданої у довідці МВС України від 04.03.2020 року № 18281451, що боржник ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37075024) є власником транспортних засобів, в тому числі і транспортного засобу: марка та модель: CHEVROLET EPICA; категорія: легковий; рік випуску: 2007; VIN: НОМЕР_2 ; номерний знак: НОМЕР_4 .
Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна. При цьому, визначений ЗУ «Про виконавче провадження» порядок примусового виконання рішень не передбачає можливості скасування виконавцем прийнятих ним у виконавчому провадженні рішень та вчинених виконавчих дій».
Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським Іваном Володимировичем, не визнається право власності позивача щодо вказаного ТЗ та було відмовлено у знятті з нього арешту та припинення розшуку, що змусило його звернутись із цим позовом до суду.
В ході збирання доказів, на підтвердження позиції позивача було направлено адвокатський запит до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича, із запитом, зокрема: Чи накладався арешт на вказаний транспортний засіб та чи було його оголошено в розшук? (якщо так, то необхідна копія постанови про арешт транспортного засобу з витягом з ДРОРМ про обтяження рухомого майна та постанови про розшук даного транспортного засобу).
На вказаний запит отримано відповідь, згідно якої «на підставі інформації про наявність у боржника транспортного засобу були винесені постанови:
- про арешт майна боржника від 10.03.2020 ВП № 61224035;
- про розшук майна боржника від 10.03.2020 ВП № 61224035.
Оскільки ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні, приватний виконавець змушений відмовити в наданні копій відповідних документів».
Таким чином, позивач вважає, що дані постанови порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 а майно підлягає звільненню з-під арешту, зняттю з розшуку та поверненню власнику.
З метою встановлення яким чином склалась така ситуація, що право власності на вказане авто зареєстровано за двома особами, позивачем було направлено адвокатський запит до Територіальний сервісний центр МВС України в м. Білгород-Дністровський № 5143, за наслідками розгляду якого було отримано наступну інформацію:
«згідно ЄДР МВС транспортний засіб марки CHEVROLET EPICA, д/н НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_2 , 2007 р.в., сірого кольору, значиться в зареєстрованих на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.02.2020 р. по теперішній час на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 5150 № 5150/2020/1932532 від 13.02.2020 року. Зазначений транспортний засіб значився в зареєстрованих на ТОВ «ТЛК «АРКТИКА`в період з 27.04.2012 року по 27.05.2015 рік»
Таким чином, з аналізу викладеної ситуації встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на вказаний транспортний засіб 13.02.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповіддю з ТСЦ на адвокатський запит.
Таким чином всі визначені законодавством вимоги, щодо набуття (оформлення) права власності на автомобіль позивачем були виконані ще до накладення арешту та оголошення його у розшук 10.03.2020 року.
Позивач належним чином зареєстрував право власності на вказаний транспортний засіб у встановленому чинним законодавством порядку, що підтверджено повноважними державними органами свідоцтвом про реєстрацію ТЗ. Вказане відчуження транспортного засобу в передбаченому законодавством порядку недійсним не визнавалось.
Даний автомобіль вибув із власності боржника за виконавчим провадженням ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» ще 27.05.2015 року ще до відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт та оголошено розшук 10.02.2020 року, що підтверджується відповіддю з ТСЦ на адвокатський запит та повідомленням приватного виконавця, навіть до ухвалення рішення, на підставі якого відкрито виконавче провадження 13.12.2019 року, що підтверджується відповіддю приватного виконавця.
Під час оформлення довіреності від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 19.08.2021 року нотаріусом перевірявся факт належності автомобіля ОСОБА_1 і сумнівів в його праві власності не було.
При проведенні реєстрації спірного транспортного засобу працівниками сервісного центру МВС не було виявлено та встановлено відомостей стосовно накладеного арешту на вище вказаний транспортний засіб.
ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на спірне майно, оголошено його в розшук та вилучено.
А отже, з невідомих причин, у приватного виконавця наявна інформація про належність даного ТЗ саме Боржнику - ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» - тоді як згідно даних ТСЦ дане майно вибуло з власності боржника ще у 27.05.2015 року і гр. ОСОБА_1 , не був першим набувачем права власності після Боржника.
Даний автомобіль вибув з його користування поза його волею, згоду на його вилучення він не надавав, будь-яких неправомірних дій що мали б наслідком вилучення такого майна не вчиняв, боржником за виконавчими провадженнями не значиться, а отже дане майно підлягає поверненню йому безоплатно.
Таким чином на даний час на майно безпідставно накладено арешт, його оголошено в розшук та вилучено у належного користувача без наявності належної на то правової підстави, чим порушені майнові права позивача щодо належного вільного користування належним йому майном та подальшого розпорядження власністю.
Рух справи у суді.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 року було відкрито провадження по справі.
В судове засідання позивач не з`явився.
Представник позивача адвокат Стрезєв Анатолій Іванович надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що сторона позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жаботинський Іван Володимирович, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Представник головного управління Національної поліції в Одеській області Білгород-Дністровської РВП у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Таким чином суд здійснив все залежне від нього задля повідомлення відповідачів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 5150 № 5150/2020/1932532 від 13.02.2020 року набув у власність транспортний засіб марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким і користувався деякий час.
В подальшому 19.08.2021 року на підставі нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_1 передав право експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ,тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 гр. ОСОБА_2 , що підтверджуються довіреністю зареєстрованої в реєстрі за № 2135 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області І.А. Берзінь Усовою та укладеної в м. Краматорськ Донецької області 19.08.2021 року позивачем ОСОБА_1 .
19.01.2023 року об 14:30 год. вищезазначений автомобіль було тимчасово затримано у гр. ОСОБА_2 працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку із розшуком даного ТЗ ДВС м. Київ.
Проте, позивач зазначає, що він боржником за будь-якими виконавчими провадженнями не значиться і йому було не відомо за яких підстав належний йому автомобіль було вилучено.
Судом встановлено, що вказаний арешт та оголошення розшук транспортного засобу марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ) було вчинено 10.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським Іваном Володимировичем в межах виконавчого провадження № 61224035 від про стягнення коштів з ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» на користь ТОВ «ІК «АКТИВ ФІНАНС ЗАХІД», тобто у виконавчому провадженні, де позивач боржником не значиться.
06.02.2023 року позивачем до приватного виконавця Жаботинського І.В. виконавчого округу міста Києва було направлено заяву, про зняття арешту з транспортного засобу марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ), до якої було додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .
07.02.2023 року на вказану заяву позивача від приватного виконавця Жаботинського І.В. виконавчого округу міста Києва надійшла відповідь в якої зазначено, що: «Постанови про арешт майна Боржника та про розшук майна боржника були винесені приватним виконавцем на підставі інформації, наданої у довідці МВС України від 04.03.2020 року № 18281451, що боржник ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37075024) є власником транспортних засобів, в тому числі і транспортного засобу: марка та модель: CHEVROLET EPICA; категорія: легковий; рік випуску: 2007; VIN: НОМЕР_2 ; номерний знак: НОМЕР_4 .
Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна. При цьому, визначений ЗУ «Про виконавче провадження» порядок примусового виконання рішень не передбачає можливості скасування виконавцем прийнятих ним у виконавчому провадженні рішень та вчинених виконавчих дій».
Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським Іваном Володимировичем, оспорюється право власності позивача щодо вказаного ТЗ та було відмовлено у знятті з нього арешті та припинення розшуку.
Як вбачається з відповідні Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича на адвокатський запис № 993 від 13.03.2023 року на підставі інформації про наявність у боржника транспортного засобу були винесені постанови:
- про арешт майна боржника від 10.03.2020 ВП № 61224035;
- про розшук майна боржника від 10.03.2020 ВП № 61224035.
Оскільки ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні, приватний виконавець відмовив в наданні копій відповідних документів.
З метою встановлення яким чином склалась така ситуація, що право власності на вказане авто зареєстровано за двома особами, позивачем було направлено адвокатський запит до Територіальний сервісний центр МВС України в м. Білгород-Дністровський № 5143, за наслідками розгляду якого було отримано наступну інформацію:
«згідно ЄДР МВС транспортний засіб марки CHEVROLET EPICA, д/н НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_2 , 2007 р.в., сірого кольору, значиться в зареєстрованих на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.02.2020 р. по теперішній час на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 5150 № 5150/2020/1932532 від 13.02.2020 року. Зазначений транспортний засіб значився в зареєстрованих на ТОВ «ТЛК «АРКТИКА`в період з 27.04.2012 року по 27.05.2015 рік»
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Законодавець у ч.1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.
Згідно п.1 ч.1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб, або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 вище вказаного Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження».
Так, згідно із ст. 59 даного Закону особа (частини 1, 2, 3), особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Частини третя та четверта ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.
Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.
Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на транспортний засіб марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, 13.02.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповіддю з ТСЦ на адвокатський запит.
Таким чином всі визначені законодавством вимоги, щодо набуття (оформлення) права власності на автомобіль позивачем були виконані ще до накладення арешту та оголошення його рухомого майна у розшук в рамках виконавчого провадження № 61224035.
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем було належним чином зареєстровано право власності на вказаний транспортний засіб у встановленому чинним законодавством порядку, що підтверджено повноважними державними органами свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.
Вказане відчуження транспортного засобу в передбаченому законодавством порядку недійсним не визнавалось.
Судом встановлено, що автомобіль марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ) вибув із власності боржника за виконавчим провадженням ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» у 27.05.2015 року, тобто до відкриття виконавчого провадження № 61224035 в межах якого накладено арешт та оголошено розшук від 10.03.2020 року, що підтверджується відповіддю з ТСЦ на адвокатський запит та повідомленням приватного виконавця.
З огляду з вищезазначене суд зазначає, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на спірне майно, оголошено його в розшук та вилучено.
А отже, суд вважає, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жаботинський Іван Володимирович безпідставно оголосив у розшук та наклав арешт на вищезазначений транспортний засіб. Так станом на момент накладення арешту, а саме 10.03.2020 року, ОСОБА_1 вже був власником автомобіля марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 .
Таким чином, вищезазначений транспортний засіб вибув з користування позивача поза його волею, згоду на його вилучення він не надавав, будь-яких неправомірних дій що мали б наслідком вилучення такого майна не вчиняв, боржником за виконавчими провадженнями не значиться, а отже відсутні підстави для накладанню арешту на таке майно.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки він на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 5150 № 5150/2020/1932532 від 13.02.2020 року набув у власність транспортний засіб марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , однак відповідачами по справі не визнається право власності позивача на зазначений транспортний засіб, оскільки автомобіль значився в зареєстрованих на праві власності в ТОВ «ТЛК «АРКТИКА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37075024) в період 27.04.2012 року по 27.05.2015 року, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлення позивачами позовної вимоги про визнання за ними права власності на транспортний засіб марки CHEVROLET, модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , так як це право не визнається іншими особами.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Згідно до ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Згідно до ч. 3 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Наведеними нормами передбачений обов`язок виконавця з перевірки та встановлення достовірних відомостей про майновий стан боржника, зокрема про належність йому на праві власності майна. Дослідження відкритих державних реєстрів не є єдиним джерелом отримання таких відомостей.
Беручи до уваги, що суд за даною позовною заявою визнає за позивачаем право власності на транспортний засіб марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ,тип- загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір - СІРИЙ), то слід дійти висновку про те, що арешт на зазначений транспортний засіб є неправомірним, так як позивач по справі не є боржником за виконавчим провадженням, за яким накладено арешт.
Крім того, суд бере до уваги, що вказаний арешт на транспортний засіб марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип- загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір - СІРИЙ), порушує права власності позивача на спірне рухоме майно, так як наявне обтяження позбавляє його можливості розпоряджатися даним майном.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє вимоги позивача про зняття арешту з транспортного засобу та оголошення у розшук транспортного засобу накладеного постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича від 10.03.2020 року в межах виконавчого провадження № 61224035.
Висновки суду.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 5, 10-13,76, 81, 83, 141, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 334, 321, 346, 368, 392, 626, 638, 651, 653, 654 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", - суд
Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича, Головне управління Національної поліції в Одеській області Білгород-Дністровської РВП про визнання права власності на рухоме майно та знаття з нього арешту, зобов`язання повернути тимчасове вилучене майно,- задовольнити
Зобов`язати Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області безоплатно повернути гр. ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 транспортний засіб марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 , тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір - СІРИЙ) та зняти арешт з транспортного засобу марки CHEVROLET, (модель EPICA, рік випуску -2007, номер (VIN) НОМЕР_2 ,тип - загальний легковий загальний седан В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір СІРИЙ вилучений згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.01.2023 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Боярський