П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2023 року місто Київ

справа № 760/8151/21

провадження №22-ц/824/6414/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

відповідач - ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Лисенко Ганною Олександрівною, та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 6 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Аксьонової Н.М,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення премії, середнього заробітку.

Позов обґрунтовано тим, що 8 листопада 2016 року між відповідачем та позивачем був укладений контракт, відповідно до умов якого останнього призначено на посаду директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на термін з 18 листопада 2016 року по 17 листопада 2017 року включно, з розміром заробітної плати за рахунок частки доходу, одержаного ПрАТ у результаті його господарської діяльності, виходячи з установленого Керівнику посадового окладу у розмірі 10776 грн.

15 листопада 2016 року винесено наказ № 709 Адміністрації про призначення позивача на посаду директора товариства з 18 листопада 2016 року.

В подальшому контракт неодноразово продовжувався та вносились до нього зміни.

Зокрема, наказом № 568 від 15 вересня 2020 року на підставі рішення Голови Держспецзв`язку від 7 вересня 2020 року та додаткової угоди від 10 вересня 2020 року, продовжено термін дії контракту до 17 листопада 2021 року включно.

14 грудня 2020 року наказом № 810 Адміністрації вирішено провести з 15 грудня 2020 року по 12 лютого 2021 року внутрішній аудит діяльності та заходів товариства на термін проведення аудиту відсторонили директора ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків. Наказом від 15 грудня 2020 року внесено зміни до наказу № 810 в частині дати початку аудиту на 17 грудня 2020 року.

1 лютого 2021 року наказом № 61 продовжено проведення внутрішнього аудиту до 2 квітня 2021 року, звіт за результатами внутрішнього аудиту надати до Голови Держспецзв`язку до 9 квітня 2021 року.

2 березня 2021 року Держспецзв`язок видав наказ № 112 про звільнення позивача 3 березня 2021 року з посади директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» згідно з п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

3 березня 2021 року наказом № 13/к Держспецзв`язок був звільнений позивач з посади директора ПрАТ згідно з п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

В день звільнення позивача не було ознайомлено з причинами дострокового розірвання Контракту, не надано ознайомитись з документами, які зазначені в оспорюваних наказах, не було нараховано всіх сум, які підлягали сплаті, зокрема, премії відповідно до умов п.18 Контракту.

Позивач вважає наказ № 112 та наказ № 13к безпідставними, звільнення незаконним, без жодного обґрунтування та за відсутності підстав для розірвання контракту, оскільки жодних порушень не допускав.

Зокрема, зазначає, що в наказах про звільнення відсутні посилання на конкретні умови контракту, які не виконав позивач, що відповідно до постанови ВПВС від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 є незаконним. В оспорюваних наказах відсутнє посилання на підпункт п.25 Контракту, в якому визначений перелік обставин, за яких керівник може бути звільнений з посади, а Контракт достроково розірваний з ініціативи Вищого органу товариства, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади.

Контракт розірваного без попередження за два тижні.

Крім того, позивач зазначає, що йому не була виплачена річна премія за 2020 рік та премія за 4 квартал 2020 року згідно умов п.18 Контракту.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 6 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ № 112, виданий 2 березня 2021 року Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок».

Визнано протиправним та скасовано наказ № 13/к, виданий 3 березня 2021 року ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» про звільнення ОСОБА_1 з посади директора.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ПрАТ«Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» з 3 березня 2021 року.

Стягнуто з ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 4 березня 2021 року по 17 листопада 2021 року у сумі 434418,18 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 19908 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаціної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 24252,18 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 4 квітня 2023 року виправлені описки, допущені в резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 6 лютого 2023 року, а саме: у сьомому абзаці замість «стягнути з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 19908 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат» вважати правильним «стягнути з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 20500 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат». У восьмому абзаці замість «стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок" на користь ОСОБА_1 20500 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат».

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 4 квітня 2023 року стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь держави 908 грн. судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь держави 5252,18 грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Лисенко Г.О. подала апеляційну скаргу, в який просила змінити мотивувальну частину рішення, зокрема, встановити недоведеним факт видачі ОСОБА_1 наказу про премію у розмірі 41000 грн. та встановити недоведеність безпідставності видачі наказу № 3 від 13 січня 2020 року ОСОБА_1 . Скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України підготувати висновки щодо розміру премії ОСОБА_1 , як керівника ПрАТ «Діпрозв`язок» за 4 квартал 2020 року та за 2020 рік, прийняти відповідне рішення та видати наказ про виплату премії ОСОБА_1 за 4 квартал 2020 року та річну премію за 2020 рік; стягнути з ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно- комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь позивача річну премію за 2020 рік в розмірі не менше розміру 132777,60 грн. та премію за 4 квартал 2020 рік не менше розміру 22406,22 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач не погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність факту безпідставної виплати позивачу премії, оскільки такий висновок є помилковим та зробленим на підставі невірної оцінки доказів по справі. Зокрема, суд не встановив відсутність взаємозв`язку між доповідною запискою від 24 лютого 2021 року та наказом № 3 від 13 січня 2020 року, в якому йдеться про виплату грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу, а не про премію, та дійшов помилкового висновку про порушення умов Контракту та безпідставність видачі самого наказу № 3 від 13 січня 2020 року. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності за видання Наказу № 3 від 13 січня 2020 року минув встановлений законом строк.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги відносно премії, неправильно оцінив характер спірних правовідносин, вважаючи, що стягнення суми премії можливе лише у разі її реального нарахування Адміністрацією, проте позивач просив саме зобов`язати відповідача підготувати висновок про преміювання та видати наказ про преміювання - тобто безпосередньо розглянуті подані «Діпрозв`язок» звіти для преміювання.

Витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач Адміністрація Держспецзв`язку подав апеляційну скаргу, в який просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Судом першої інстанції всупереч вимогам законодавства було постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження, чим було порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України.

При винесенні рішення суд першої інстанції не врахував, що поновлення ОСОБА_1 на посаді неможливо здійснити простою видючою наказу, оскільки призначення на посаду та звільнення з посади керівника товариства. Що належить до сфери управління Адміністрації Держспецзв`язку, здійснюється лише після погодження такого призначення чи звільнення за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації. Судом першої інстанції, у порушення процесуальних норм, не було належним чином досліджено матеріали справи та не залучено Солом`янську районну в м.Києві державну адміністрацію як особу, на чиї права та обов`язки впливає прийняте рішення суду.

Судом не було своєчасно розглянуто заяву Адміністрації про роз`яснення рішення, що є порушенням норм процесуального права.

Контрактом укладеним з ОСОБА_1 додаткових гарантій і компенсацій у разі дострокового його припинення не передбачено. Висновок суду першої інстанції про не зазначення відповідачем у наказі про звільнення про конкретні факти систематичного не виконання позивачем його обов`язків є необґрунтованим, оскільки позивача звільнено на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Формулювання суду першої інстанції про те, що відповідачем не конкретизовано які саме звіти не були подані свідчить про неповне з`ясування обставин справи та неналежне дослідження матеріалів справи. При належному дослідженні матеріалів справи, зокрема Акту від 1 лютого 2021 року за результатами проведення в ПрАТ «Діпрозв`язок» планового заходу державного нагляду (контролю), та належному з`ясуванні обставин справи, суду першої інстанції вбачалось би у який період та за якого керівника відбувалися порушення.

Судом першої інстанції не розглянуте подане відповідачем заперечення щодо необґрунтованості розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У відзиві та доповненні до відзиву на апеляційну скаргу, подану Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, представник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Г.О. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції правильно оцінив характер спірних правовідносин, вірно дійшов висновку, що прийняття рішення може вплинути лише на позивача та відповідачів, а тому правомірно не залучив Солом`янську районну в м.Києві державну адміністрацію. Суд правильно встановив порушення допущені відповідачем, які полягали у відсутності конкретизації порушених позивачем умов контракту, в свій час відповідач Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України не довів протилежного. Суд дійшов правильного висновку про недоведеність порушення позивача щодо неподання звітів про виконання показників, правильно встановив відсутність вини позивача у порушеннях у сфері охорони праці, правильно встановив не доведення завдання збитків позивачем, правильно встановив недоведеність порушення процедури призначення головного бухгалтера, поставлену у вину позивачу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції, дослідивши надані докази правильно і обґрунтовано дійшов до висновку про встановлення факту безпідставної виплати ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу на підставі наказу ПрАТ «Діпрозв`язок» № 3/з від 13 січня 2020 року, підписаного самим ОСОБА_1 , адже розділом 3 контракту виплата такої винагороди не передбачена. Що стосується доводів апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення премії за IV квартал 2020 року та за 2020 рік, відповідач зазначає, що прийняття наказу про виплату премії після розгляду поданих звітів про преміювання, не є обов`язком відповідача, оскільки за результатами розгляду може бути встановлено відсутність підстав для виплати будь-якої премії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , а також його представники Лисенко Г.О. , Лисенко Я.О. апеляційну скаргу позивача підтримали і просили її задовольнити, апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України просили залишити без задоволення.

Представники Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Стрижеус Г.В., Данченко Т.С. апеляційну скаргу відповідача підтримали і просили її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги сторони позивача просили відмовити.

Представник ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно- комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» Бабенко С.М. просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України просив задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі Статутом ПрАТ «Діпрозв`язок» є господарським товариством державного сектору економіки, яке віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою КМУ від 4 березня 2015 року № 83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», у сфері зв`язку та телекомунікацій та має статус державного акціонерного товариства, утвореного у процесі перетворення державного підприємства, 100% акцій якого належать державі. Управління корпоративними правами держави щодо Товариства здійснює Адміністрація Держспецзв`язку.

Відповідно до Статуту єдиним акціонером, тобто вищим органом, що здійснює функції з управління корпоративними правами держави у товаристві є Адміністрація Держспецзв`язку.

Одноосібним виконавчим органом, що здійснює управління поточною діяльністю товариства є директор (п.9.3.1 Статуту). Вищий орган товариства призначає директора та приймає рішення про припинення його повноважень (п.9.3.4 Статуту).

Права та обов`язки, умови матеріального забезпечення, відповідальність та інші умови діяльності директора визначаються у контракті, що з ним укладається (п.9.3.13 Статуту).

8 листопада 2016 року між Адміністрацією Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та ОСОБА_1 укладено контракт, відповідно до якого позивача призначено на посаду директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на термін з 18 листопада 2016 року до 17 листопада 2017 року включно.

15 листопада 2016 року Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України винесено наказ № 709 про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» з 18 листопада 2016 року.

В подальшому контракт неодноразово продовжувався та вносились до нього зміни.

Так, додатковою угодою від 10 березня 2020 року та наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 568 від 15 вересня 2020 року було продовжено термін дії контракту з ОСОБА_1 до 17 листопада 2021 року.

14 грудня 2020 року наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 810 вирішено провести з 15 грудня 2020 року по 12 лютого 2021 року внутрішній аудит діяльності та заходів ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» щодо ефективності управління товариством, фінансовими, матеріальними та трудовими ресурсами, складання та виконання фінансових планів, достовірності фінансової звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку та ведення договірної роботи, з питань функціонування системи внутрішнього контролю, досягнення поставлених цілей та якості виконання завдань за призначенням за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року. На термін проведення аудиту директора ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків.

Наказом від 15 грудня 2020 року внесено зміни до наказу № 810 в частині дати початку аудиту, а саме з 15 січня 2020 року на 17 грудня 2020 року.

1 лютого 2021 року наказом № 61 продовжено проведення внутрішнього аудиту до 2 квітня 2021 року, а також продовжено строк подання звіту за результатами внутрішнього аудиту до Голови Держспецзв`язку до 9 квітня 2021 року.

2 березня 2021 року Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України видано наказ № 112 про звільнення ОСОБА_1 3 березня 2021 року з посади директора ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» з підстав, передбачених контрактом, з достроковим його розірванням за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

У вказаному наказі зазначено, що наказ про звільнення видано відповідно до Кодексу законів про працю України, Закону України «Про акціонерні товариства», ст.6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», п.10 Положення про Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого постановою КМУ від 3 вересня 2014 року № 411, контракту від 8 листопада 2016 року з директором ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок», що є господарським товариством державного сектору економіки, рішення Голови Держспецзв`язку від 25 лютого 2021 року до доповідної записки начальника Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку від 24 лютого 2021 року, листа Голови Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації від 26 лютого 2021 року № 108-2458.

Як убачається з доповідної записки начальника Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку від 24 лютого 2021 року, начальником Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку Ігорем Нетребою було запропоновано звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства відповідно до п.п. «а» п.25 розділу 5 контракту (систематичне невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом).

3 березня 2021 року на підставі наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 112 від 2 березня 2021 року наказом № 13/к ПрАТ «Діпрозв`язок» звільнено ОСОБА_1 з посади директора ПрАТ «Діпрозв`язок» з 3 березня 2021 року з підстав. Передбачених контрактом, з достроковим його розірванням за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Позивача було ознайомлено з наказом № 112 Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 3 березня 2021 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 із зазначенням точної дати та часу ознайомлення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивача з посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з формулюванням - з підстав, передбачених контрактом, з достроковим його розірванням, без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, є незаконним. Крім того, відповідачами не доведено систематичне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із середньоденної заробітної плати в сумі 2454,34 грн. та часу вимушеного прогулу з 4 березня 2021 року по 17 листопада 2021 року, до закінчення строку дії контракту. При цьому, суд вважав безпідставною вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу поза межами строку дії контракту за період з 18 листопада 2021 року до 7 грудня 2022 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення премії, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено, що позивачу була нарахована премія за четвертий квартал 2020 року та 2020 рік і не виплачена при звільненні у порядку ст.116 КЗпП України. Крім того, прийняття рішення про виплату такої премії є правом Адміністрації Державної служби, яке здійснюється за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства, відображеними у формах бухгалтерської і статистичної звітності та у звіті про виконання фінансового плану. Оскільки на момент звільнення позивача ще не була опрацьована звітна фінансова документація, підстав для призначення премії в Адміністрації Держспецзв`язку не було.

Проте, з такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч.3 ст.21 КЗпП України).

Припинення трудового договору можливе на підставах, передбачених контрактом (п.8 ст.36 КЗпП України).

У контракті передбачаються строки його дії, вимоги до збереження державного майна, права, обов`язки та відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці (виконання робіт), умови розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання прийнятих на себе зобов`язань, з урахуванням галузевих особливостей та фінансового стану підприємства, включаючи обов`язкове підвищення кваліфікації або перепідготовку протягом терміну дії контракту (але не рідше одного разу на п`ять років). У разі дострокового припинення контракту з незалежних від керівника підприємства причин, у контракті можуть бути встановлені додаткові гарантії та компенсації. Контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства (пункти 9 і 14, 16, 17 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203).

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17).

Як установлено судом, 3 березня 2021 року на підставі наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 112 від 2 березня 2021 року наказом № 13/к ПрАТ «Діпрозв`язок» звільнено ОСОБА_1 з посади директора ПрАТ «Діпрозв`язок» з 3 березня 2021 року з підстав, передбачених контрактом, з достроковим його розірванням за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

В преамбулі наказу зазначено, що наказ прийнято, в тому числі відповідно до контракту від 8 листопада 201 року директором ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок, що є господарським товариством державного сектору економіки, рішення Голови Держаспецзв`язку від 25 лютого 2021 року до доповідної записки начальника Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку від 24 лютого 2021 року, листа Голови Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації від 26 лютого 2021 року № 108-2458.

Відповідно до п.25 п.п «а» та «і» контракту, укладеного між Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та ОСОБА_1 , керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Вищого органу товариства, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом; у разі прийняття рішення Вищим органом Товариства про припинення повноважень керівника.

Відповідно до наказу Адміністрації Держспецзв`язку від 14 грудня 2020 року № 810 «Про проведення внутрішнього аудиту» (зі змінами) аудиторською групою у період з 17 грудня 2020 року по 16 квітня 2021 року проведено внутрішній аудит діяльності та заходів Товариства щодо ефективності управління Товариством, фінансовими, матеріальними та трудовими ресурсами, складання та виконання фінансових планів, достовірності фінансової звітності, правильності ведення бухгалтерського обліку та ведення договірної роботи, з питань функціонування системи внутрішнього контролю, досягнення поставлених цілей та якості виконання завдань за призначенням за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2021 року.

В ході проведення аудиту начальником Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку була підготовлена доповідна записка Голові Держспецзв`язку від 24 лютого 2021 року.

Відповідно до доповідної записки від 24 лютого 2021 року виявлено такі систематичні порушення, які є підставою для звільнення ОСОБА_1 : 1) систематичне невиконання вимог п.9 розділу 2 контракту щодо подання Адміністрації Держспецзв`язку щоквартальних та річних звітів про результати виконання показників, передбачених контрактом, та інформацію про стан виконання заходів, визначених рішенням колегії та наказом вищого органу товариства;

2) допущено значене зростання обсягів простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості. Згідно звітних даних, зазначених в доповідній записці від 24 лютого 2021 року, аналіз загальної суми кредиторської заборгованості за період, що підлягає аудиту, свідчить про її збільшення на 55,7% (з 4068 тис.грн. до 6334 тис. грн..) Отже, сума простроченої кредиторської заборгованості за 2018-2020 роки збільшилась на 163%. За період з 1 січня 2018 року по 30 вересня 2020 року загальна сума поточної дебіторської заборгованості зросла на 1483 тис. грн.. або на 20,2%.

3) Головним управлінням Держпраці у Київській області було здійснено планову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки у Товаристві та складено Акт від 1 лютого 2021 року № 51/732/12/А, яким виявлені суттєві порушення, що тривали понад три роки (за весь період перебування ОСОБА_4 на посаді директора Товариства). На підставі зазначеного акту надано припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки з терміном виконання 1 березня 2021 року. Невиконання цього припису тягне за собою значні фінансові витрати товариства;

4) контрактом, укладеним з директором ПрАТ «Діпрозв`язок», передбачено погодження з вищим органом Товариства кандидатур для призначення заступника директора, що ОСОБА_1 не здійснювалось, зокрема, погодження для призначення на посаду заступника директора з економічних питань - головного бухгалтера Товариства ОСОБА_5 ;

5) Товариство сплачує значну суму податків за використання земельної ділянки (за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки). Водночас за умови належного оформлення земельної ділянки ставка земельного податку становила б 1%, а сума сплаченого податку за період 2017-2020 років Товариства була б на 4 млн. грн.. менше;

6) у 2020 році директор Товариства ОСОБА_1 своїм наказом безпідставно призначив премію у розмірі понад 41 тис.грн., без погодження з вищим органом Товариства, та у порушення вимог розділу 3 укладеного з ним контракту та умов диференційованих показників і розмірів преміювання керівників державних підприємств, у тому числі казенних, об`єднань державних підприємств, акціонерних товариств, що належать до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затверджених наказом адміністрації Держспецзв`язку від 16 квітня 2018 року №247, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11 травня 2018 року за №583/32035.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасуванні наказу про звільнення та про поновлення ОСОБА_1 на роботі, суд першої інстанції виходив із недоведеності систематичного невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки систематичне невиконання ОСОБА_1 обов`язків, покладених на нього контрактом, доводиться змістом доповідної записки, яка підписана начальником Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку, працівниками цього управління проводився внутрішній аудит товариства, на час проведення якого ОСОБА_1 був відсторонений від виконання своїх обов`язків.

Окрім доповідної записки факти порушення ОСОБА_1 обов`язків підтверджуються Актом Головного управління Держпраці у Київській області від 1 лютого 2021 року, з якого вбачається, що для проведення перевірки були надані документи за 2019 та 2020 року, коли ОСОБА_1 займав посаду директора, окремою ухвалою Господарського суду м.Києва у справі № 910/2566/21, з якої вбачається, що товариство не отримувало протягом 2018, 2019 та 2020 років надходжень до бюджету від здачі в оренду нерухомого майна.

Також суд вважає встановленим, що всупереч положенням Контракту призначення на посаду заступника директора з економічних питань - головного бухгалтера Товариства ОСОБА_5 відбулось без погодження з вищим органом Товариства.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту безпідставної виплати директору ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу, який нагороджений нагрудним знаком «Зо особливі заслуги», на підставі наказу ПрАТ «Діпрозв`язок» № 3 від 13 січня 2020 року, підписаного самим директором ОСОБА_1 , адже розділом 3 контракту виплата такої винагороди не передбачена.

Зміст доповідної записки знайшов своє відображення у аудиторському звіті за результатами внутрішнього аудиту діяльності та заходів ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2021 року, відкрита частина інформації з витягу якого надана бала представником відповідача апеляційному суду.

Таким чином за встановлених обставин наявні підстави вважати доведеним, факти систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, покладених на нього контрактом, що мало наслідком звільнення позивача з посади директора ПрАТ «Діпрозв`язок" з 3 березня 2021 року з підстав, передбачених контрактом, з достроковим його розірванням за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Оскільки позивача звільнено на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, не зазначення в наказі про конкретні факти систематичного не виконання позивачем його обов`язків, не може бути самостійною підставою для визнання такого наказу неправомірним та поновлення працівника на роботі.

Звільнення ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, відповідно до спірних правовідносин положення ст.148 КЗпП України не застосовується.

Враховуючи, що позивач погодився з умовами контракту у тому числі і з підвищеною відповідальністю за порушення його умов, проте не забезпечив належне виконання покладених на нього обов`язків по управлінню підприємством, що підтверджується змістом доповідної записки, яка була складена уповноваженою особою, колегія суддів дійшла висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, проведене з дотриманням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам, рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, наявні, визначені ст. 376 ЦПК України підстави для його скасування, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання ПрАТ «Діпрозв`язок» підготувати та надати до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України дані для визначення премії ОСОБА_1 як керівнику ПрАТ «Діпрозв`язок» за 4 квартал 2020 року та за 2020 рік та зобов`язання Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України підготувати висновки щодо розміру премії ОСОБА_1 , прийняти відповідне рішення та видати наказ про виплату премії, є правильними, доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовуються. Рішення про виплату премії є правом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, яке здійснюється за результатами фінансово-господарської діяльності підприємств, відображеними у формах бухгалтерської та статистичної звітності та у звіті про виконання фінансового плану. Крім того, умови контракту, що був укладений з ОСОБА_1 не містить обов`язку Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо безумовного прийняття наказу про виплату премії позивачу після розгляду поданих звітів про преміювання.

Оскільки підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення ОСОБА_1 на посаді відсутні, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лисенко Ганною Олександрівною, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 6 лютого 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» про поновлення на роботі, стягнення премії, середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 4 квітня 2023 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 4 квітня 2023 року скасувати.

Компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 24 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус