Провадження № 2-о/761/514/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі по тексту - заявники), заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - заінтересована особа, Відділ), звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, відповідно до якої просили встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, батьком якої є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якої є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_3 . Подружжя разом з дитиною проживають на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь, АР Крим. Заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини, оскільки документи, які необхідні для здійснення державної реєстрації вказаного акту цивільного стану видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з вище викладеним заявники звернулись до суду із вказаною заявою. Встановлення факту народження необхідно заявникам для здійснення державної реєстрації народження сина.

10.08.2023 ухвалою суду відкрито провадження по справі.

В судове засідання заявники не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення заявників про дату, час та місце проведення судового засідання. У своїй заяві заявники просили слухати справу за їх відсутності.

Інші учасники справи не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

Згідно відміток в паспорті громадянина України, серія та № НОМЕР_1 , виданий 17.12.1999р. Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Андіжан, Узбекістан, та є громадянином України.

Місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно відміток в паспорті громадянина України, серія та № НОМЕР_1 , виданий 17.12.1999р. Сімферопольським РВ ГУМВС України в Криму, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Ташкент, Узбекістан, та є громадянкою України.

Місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Факт шлюбу підтверджено свідоцтвом про шлюб від 18.03.2014 року серії НОМЕР_2 , про що виконавчим комітетом Гресівської селишньої ради м. Сімферополя АР Крим зроблено актовий запис №20 від 18.03.2014 року.

Від шлюбних відносин у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати) ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_3 .

Син заявників - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Сімферополь Автономної республіки Крим.

Факт народження дитини підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства Юстиції Республіки Крим, зроблено запис акту про народження №2551 від 19.09.2015 року.

У свідоцтві зазначено: батько дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, для підтвердження факту народження дитини у заявників наявні документи (свідоцтво про народження ), які видані на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відтак заявники позбавлені можливості інакше, ніж через рішення суду, підтвердити факт народження своєї дитини та звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 Цивільного кодексу України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до п. 1, 2 Глави 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236 ; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту народження дитини має для заявників юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію народження дитини заявників та отримати відповідне свідоцтво про народження, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт народження громадянина України:

ОСОБА_3 , особа чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження - м. Сімферополь, АР Крим, Україна, від батьків:

батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду невідкладно направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: