Справа № 485/1613/21
Провадження №2/485/15/23
Рішення

іменем України

28 серпня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю представника позивача - адвоката Левченка А. В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в режимі відеоконференції з Марганецьким міським судом Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Горохівська сільська рада Миколаївської області, Приватний нотаріус Нікопольського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурний Микола Анатолійович, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення (а.с.217-218), обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку. Однак, при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв"язку з неможливістю встановити склад спадкового майна за заповітом. Оскільки, відповідно до заповіту від 02 серпня 2006 року, спадкодавиця заповідала належну їй на праві особистості земельну частку (пай), розміром 7,07 га, яка розташована в КСП ім.Суворова Снігурівського району Миколаївської області, або земельну ділянку одержану на підставі цього права, яка розташована на території Червонозірської сільської ради для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Позивач вказує на те, що саме вище вказана ділянки площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і підпадає під дію заповіту.

Враховуючи викладене, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 868516, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2009 року на підставі розпорядження № 9-р від 16 січня 2007 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, та просила позов задвольнити.

Треті особи Горохівська сільська рада Миколаївської області та приватний ноатріус ОСОБА_4 згідно поданих письмових заяв просили про розгляд справи за їх відсутності, заперечень у розгляді не мають.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець Дніпропетровської області померла баба позивачки по материній лінії ОСОБА_3 , про що 12 лютого 2021 року в Книзі реєстрації смертей Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вчинено актовий запис № 188 та на його підставі видано повторно 04 березня 2021 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

За життя, 02 серпня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області Спиридоновою Н.П. за реєстровим № 83, у якому належну їй на праві особистості земельну частку (пай), розміром 7,07 га, яка розташована в КСП ім.Суворова Снігурівського району Миколаївської області, або земельну ділянку одержану на підставі цього права, яка розташована на території Червонозірської сільської ради для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, заповіла онучці ОСОБА_1 (а.с.8). За інформацією витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63870361 від 11 березня2021 року, заповіт є чинним (а.с.9).

Згідно з копією спадкової справи № 16/2021, заведеної приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А. 21 березня 2021 року після смерті ОСОБА_3 , позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця за заповітом на підставі поданої нею протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавиці заяви від 12 березня 2021 року, яку приватним нотаріусом прийнято та зареєстровано в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 49. Крім позивачки, до приватного нотаріуса також 03 серпня 2021 року з письмовою заявою про прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, звернулася донька померлої, та відповідно мати позивачки, ОСОБА_2 , яку прийнято та зареєстровано у книгу обліку спадкових справ за № 190. Родинні відносини підтверджено. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні (а.с. 48-74).

29 вересня 2021 року постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурного М.А. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , на земельну ділянку площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, у зв"язку з неможливістю встановити склад спадкового майна за заповітом від 02 серпня 2006 року, а саме не можливо встановити яке право на земельну частку (пай) або яка земельна ділянка одержана на підставі цього права, була заповідана заповідачем (а.с.12).

Як ствердив в судовому засіданні представник позивача та відповідач вказані обставини не заперечувала, ОСОБА_3 реалізувала своє право на земельну частку пай та отримала у власність земельну ділянку площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 868516, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2009 року на підставі розпорядження № 9-р від 16 січня 2007 року (а.с.11).

Вказане підтверджується листом Головного управління держгеокадастру у Миколаївській області від 23 лютого 2022 року, яким повідомлено, що згідно реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 015059 по КСП ім. Суворова Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, розміром 7,07 ум. кад. га. Сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстровано 28 липня 1997 року за № 56а. Примірник сертифіката на право на земельну частку (пай) знаходиться в архіві. На підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області № 9-р від 16 січня 2007 року, ОСОБА_3 отримала взамін зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай), в тому числі державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,85 га (серії ЯЖ № 868516). Зазначений державний акт на право власності зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власнсоті на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 03 вересня 2009 року за № 61. За інформацією відділу № 1 (Снігурівка) Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Місцевий фонд документації із землеустрою, який формується відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року № 1553 "Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою". Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області № 9-р від 16 січня 2007 року відсутня (а.с.143).

За п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1235 ЦК України вказує на те, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, у звязку із відмінністю спадщини зазначеної в заповіті - земельна частка (пай) від фактичної - дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно положення ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Заповіт посвідчений 02 серпня 2006 року секретарем Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області Спиридоновою Н.П. та зареєстрований в реєстрі за № 83. На момент розгляду справи судом заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Позивачка у встановленому законом прийняла спадщину.

На момент складення заповіту ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 7,07 га, яка розташована в КСП ім. Суворова Снігурівського району Миколаївської області та саме зазначене право визначене як спадщина за заповітом. Крім того, в заповіті спадкодавицею також зроблено розпорядження про те, що вона також заповідає або земельну ділянку на підставі цього права, яка розташована на території Червонозірської сільської ради для ведення товарного виробництва.

В подальшому ОСОБА_3 реалізувала своє право на земельну частку (пай) шляхом виділення в натурі земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідні зміни до заповіту внесені не були.

Відповідно до перевіреної судом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 червня 2023 року, право власності на земельну ділянку площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області зареєстровано за ОСОБА_3 державним реєстратором Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області на підставі на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 868516, відповідно, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2009 року на підставі розпорядження № 9-р від 16 січня 2007 року (а.с. 177-178).

У зв`язку із тим, що на час смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) було реалізовано та земельні ділянки виділені в натурі, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши всі докази, суд приходить до висновку, що волевиявлення заповідача при складенні заповіту щодо розпорядження земельною часткою (паєм) розміром 7,07 га, яка розташована в КСП ім. Суворова Снігурівського району Миколаївської області, було спрямовано щодо заповідання позивачці земельної ділянки площею площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у іншому, ніж судовому порядку, відповідачка заявлені позовні вимоги визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Горохівська сільська рада Миколаївської області, Приватний нотаріус Нікопольського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурний Микола Анатолійович, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею площею 2,85 га кадастровий номер :06:000:0061, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 868516, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2009 року на підставі розпорядження № 9-р від 16 січня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 28 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Соловйов