_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/254/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОДОЛІЙ" (, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-а, кв. 113) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), треті особи: Одеська міська рада (, місцезнаходження: м. Одеса, пл. Думська, 1), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Космонавтів, 34), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна (адреса: АДРЕСА_5 ), про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права користування майном та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

21.09.2021 року позивач ТОВ "ВОДОЛІЙ" звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 року головуючим у справі обрано суддю Маломуж А.І.

Ухвалою судді Маломуж А.І. від 27.09.2021 року позовну заяву залишено без руху.

16.11.2021 року представником ТОВ "ВОДОЛІЙ" до суду подано заяву про виконання ухвали суду та уточнену позовну заяву про витребування майна з володіння особи та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Маломуж А.І. від 23.11.2021 року позовну заяву залишено без руху.

17.12.2021 року представником ТОВ "ВОДОЛІЙ" подано до суду клопотання про зменшення судового збору та заяву про виконання ухвали суду, а також уточнену позовну заяву про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, витребування майна із чужого володіння особи і зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до уточнених позовних вимог ТОВ "ВОДОЛІЙ" просить:

- Зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно зведені будівлі, а саме:

- будівлі (танхаузи) №11, 10, 9 (позначені на Генплан в благоустройством М1;250 який є складовою "ПРОЕКТ" Жилая застройка танхаус "Георг Град", затвердженого 04 2012 р.: відповідно літерами "А1", "А2", "А3" загальною площею 356 кв.м.);

- будівлі (танхаузи) №8, 7 (позначені на Генплан в благоустройством М1;250 який є складовою "ПРОЕКТ" Жилая застройка танхаус "Георг Град", затвердженого 04 2012 р.: відповідно літерами "А4", "А5" загальною площею 237,9 кв.м.);

- будівлі (танхаузи) № 6 (позначені на Генплан в благоустройством М1;250 який є складовою "ПРОЕКТ" Жилая застройка танхаус "Георг Град", затвердженого 04 2012 р.: відповідно літерами "В1" загальною площею 129,5 кв.м.);

- будівлю охорони площею 40 кв.м. -

що розташовані на земельній ділянці користувача ТОВ "ВОДОЛІЙ" за адресою АДРЕСА_6 .

- Витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь ТОВ "ВОДОЛІЙ" земельну ділянку, загальною площею 0,0639 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер земельної ділянки :38:002:0108 та земельну ділянку загальною площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер земельної ділянки :38:002:0108 та земельну ділянку загальною площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер земельної ділянки :38:002:0107 та які фактично знаходиться в межах іншої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , яка надана ТОВ "ВОДОЛІЙ" Рішенням Одеської міської ради №2405-ХХІІІ від 17.04.2011 року "Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОДОЛІЙ" документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га за адресою АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння" з урахуванням вилученої частини земельної ділянки площею 0,782 га на підставі Рішення Одеської міської ради від 28.12.2001 року прийнято рішення №3052-ХХІІІ.

- Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди ТОВ "ВОДОЛІЙ" щодо безперешкодного та вільного доступу до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 .

- Стягнути на користь ТОВ "ВОДОЛІЙ" документально понесені судові витрати у зв`язку з розглядом цієї справи.

Ухвалою судді Маломуж А.І. від 23.12.2021 року відмовлено ТОВ "ВОДОЛІЙ" у задоволенні клопотання про зменшення судового збору та позовну заяву залишено без руху.

11.02.2022 року представником ТОВ "ВОДОЛІЙ" подано заяву про виконання ухвали суду та квитанцію сплати судового збору.

Ухвалою судді Маломуж А.І. від 21.02.2022 року провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано докази у приватного нотаріуса.

24.05.2022 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. надала до суду витребувані документи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.06.2022 року №106 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В.

Ухвалою від 03.06.2022 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В.

06.09.2022 року до суду надано відзив на позов, направлений відповідачем ОСОБА_2

12.09.2022 року судом за клопотанням сторони позивача прийнята ухвала щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року зупинено провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОДОЛІЙ" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: Одеська міська рада, Відділ Держгеокадастру у м. Одесі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права користування майном та витребування майна з чужого незаконного володіння до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі №520/16589/19 (кримінальне провадження №0000062 від 03.12.2015 року) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 23.12.2022 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. та призначено до підготовчого судового засідання.

24.05.2023 року від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до суду надійшли письмові пояснення.

22.06.2023 року від Одеської міської ради до суду надійшли письмові пояснення.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна подала до суду заяви на кожне засідання з проханням проводити слухання справи у її відсутність, оскільки нотаріус не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, повністю покладається на вирішення справи по суті судом.

Матеріали справи містять письмові пояснення представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області /т.4 а.с.199-212/.

25.05.2023 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_6 /т.4 а.с.213-221/.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

17.07.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому представник просить суд надати йому можливість участі у судовому засіданні по справі №947/28306/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.08.2023 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких заяв щодо розгляду справи не подала.

Представник Одеської міської ради 24.08.2023 року подала до суду заяву про проведення судового засідання без участі уповноваженої особи Одеської міської ради.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 17.04.2001 року Одеською міською радою було прийнято рішення №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення ТОВ «Водолій» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га за адресою АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння». 17.05.2001 року на підставі вказаного доручення та технічного завдання Одеським відділенням інституту «Укргеоінформ» було розроблено технічну документацію по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою АДРЕСА_6 , винесено в натурі межі земельної ділянки, про що складено відповідний акт, один примірник технічної документації передано в Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, про що зазначено на звороті титульного аркушу технічної документації. 28.12.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №3052-ХХІІІ, яким зі складу раніше наданої ТОВ «Водолій» земельної ділянки було вилучено її частину площею 0,782 га й передано у власність громадян за списком. ТОВ «Водолій» вважає, що право постійного користування земельною ділянкою виникло з моменту розроблення та затвердження технічної документації по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування вказаного домоволодіння та винесення в натурі межі земельної ділянки за вказаною адресою, про що складено відповідний акт від 17.05.2001 року. Представник позивача вказує, що отримання ТОВ «Водолій» державного акта є лише завершальною стадією оформлення документів, але в будь-якому разі його відсутність не свідчить про відсутність права постійного користування земельною ділянкою у товариства. Державна реєстрація права постійного користування земельної ділянки не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а лише фіксує факт його наявності. За таких обставин ТОВ «Водолій» вважає себе особою, якій належать права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_6 на підставі нині діючого рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року №2405-ХХІІІ. Представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_2 здійснила в 2012 році самочинне будівництво 6 будівель (типу таунхаус) та будівлю охорони 40 кв.м. на земельній ділянці, яка у 2012 році їй не відводилась для цієї мети і така земельна ділянка раніше була надана ТОВ «Водолій» у постійне користування. В подальшому вказані об`єкти самочинного будівництва були легалізовані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та у подальшому відчужені 07.10.2015 року на користь ОСОБА_4 . На підставі викладеного ТОВ «Водолій» звернулось до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву посилається на те, що ТОВ «Водолій» ніколи не набував право постійного користування спірною земельною ділянкою, оскільки рішенням Одеської міської ради від 17.04.2001 року №2405-ХХІІІ ТОВ «Водолій» у 2001 році було надано право на оформлення права на постійне користування земельною ділянкою. При цьому 28.12.2001 року Одеська міська рада прийняла рішення №3052-ХХІІІ «Про зміну цільового призначення та надання у приватну власність громадянам України земельних ділянок, загальною площею 0,7820 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель». Тобто, у ТОВ «Водолій» було вилучено з земельної ділянки, на яку вже було встановлено межі (Акт встановлення меж земельної ділянки від 17.05.2001 року та технічна документація по складанню державного акту), земельну ділянку площею 0,7820 га. Фактично станом на 28.12.2001 року у ТОВ «Водолій» залишилося право на оформлення постійного користування земельної ділянки площею 0,2614 га. ТОВ «Водолій» у зв`язку зі зміною площі та конфігурації земельної ділянки, яка залишилася після прийняття Одеською міською радою рішення №3052-ХХІІІ від 28.12.2001 року, не замовив нову технічну документацію по складанню державного акту, також не були встановлені в натурі межі земельної ділянки площею 0,2614 га, за адресою: АДРЕСА_6 . У 2002 році фізичні особи, які отримали земельні ділянки у власність на підставі рішення Одеської міської ради №3052-ХХІІІ від 28.12.2001 року, оформили право власності. Таким чином, ні тоді, ні зараз Одеська міська рада не могла видати ТОВ «Водолій» Державний акт на право постійного користування на підставі технічної документації від 17.05.2001 року по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 на земельну ділянку, площею 1,0434 га. Відповідач ОСОБА_2 29.08.2011 року придбала земельні ділянки (кадастрові номери: :38:002:0041 та :38:002:0041) з метою будівництва житлових будинків для власних потреб. Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що не здійснювала самовільне будівництво на земельних ділянках кадастрові номери: :38:002:0107, :38:002:0108. Власник землі Одеська міська рада погодила будівництво на зазначених земельних ділянках та на підставі рішень сесії Одеської міської ради передала їх у власність особам, які збудували на них житлові будинки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Окрім того, відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що ТОВ «Водолій» пропущено строки позовної давності.

В письмових поясненнях Головне управління Держгеокадастру в Одеській області посилається на те, що за інформацією відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління (далі Відділ №5) від 18.04.2023 року №818/486-23, згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та примірників договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року не зареєстровано державних актів та договорів оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_6 за ТОВ «Водолій», а також за іншими фізичними та юридичними особами.

Третя особа ОСОБА_6 в письмових поясненнях звертає увагу на те, що у ТОВ «Водолій» немає жодного легітимного правовстановлюючого документу ні на нерухоме майно, ні на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_6 . Рішенням сесії Одеської міської ради №1653-VI «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі» від 23.12.2011 року ОСОБА_6 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_6 для індивідуального дачного будівництва. На отриманій земельній ділянці ОСОБА_6 за допомогою ОСОБА_2 було побудовано житловий будинок. В подальшому 07.10.2015 року житловий будинок загальною площею 273,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_7 , на земельній ділянці, кадастровий номер: :38:002:0108 разом з зазначеною земельною ділянкою були продані ОСОБА_6 ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу.

Представник Одеської міської ради в письмових поясненнях посилається на те, що на підставі рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння» Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 15.05.2001 року надано інституту Укргеоінформ доручення №1261 щодо виконання на замовлення ТОВ «ВОДОЛІЙ» землевпорядних робіт, а 16.05.2001 року технічне завдання №3441 на розробку технічної документації по укладенню документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою. При цьому документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою ТОВ «ВОДОЛІЙ» не отримував. 28.12.2001 року Одеської міською радою прийнято рішення №3052-ХХІІІ «Про зміну цільового призначення та надання у приватну власність громадянам України земельних ділянок, загальною площею 0,7820 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель», яким вирішено вилучити з користування ТОВ «ВОДОЛІЙ» (за його згодою) земельну ділянку, загальною площею 0,7820 га, за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, як зазначає представник Одеської міської ради, право постійного користування у ТОВ «ВОДОЛІЙ» відповідно до рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року №2405-ХХІІІ залишилось тільки на 0,2614 га, проте ним не було виконано умови земельного законодавства. Як результат, вказане рішення Одеської міської ради не було належним чином реалізовано та у ТОВ «ВОДОЛІЙ» відсутнє право постійного користування, тобто відсутні будь-які порушені права. Також представник Одеської міської ради звертає увагу суду на пропуск строку позовної давності позивачем.

Інші учасники справи будь-яких письмових пояснень та заяв щодо суті спору до суду не подавали.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

03.04.2001 року ТОВ «Обрій» в особі директора Шаніна В.В., та ТОВ «Водолій» в особі директора Зверєва А.О. уклали Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О., відповідно до якого ТОВ «Обрій» продало, а ТОВ «Водолій» купило 26/100 частин домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_9 , що складається із зазначених в схематичному плані літерами: Ф кам`яний спальний корпус, площею 418,4 кв.м.; Э кам`яний склад, площею 240,7 кв.м.; Х, У вбиральні; Ц душова; Ч, Ш сараї; Щ ТП; Ю, Ъ, Я веранди; №№ 7-10 огородження; IV мостіння. Загальна площа відчужуваного об`єкту складає 659,1 кв.м.; розташованих на території 10434 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 /т.1 а.с.17/.

17.04.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння» /т.1 а.с.26/.

Вказаним рішенням Одеська міська рада в п.п. 1 та 2, зокрема, вирішила затвердити технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки та оформити ТОВ «ВОДОЛІЙ» документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння.

В п. 3 вказаного рішення зобов`язано ТОВ «ВОДОЛІЙ»: 3.1. Замовити в управлінні земельних ресурсів оформлення документів, що посвідчують право постійного користування ТОВ «ВОДОЛІЙ» земельною ділянкою відповідно до п. 2 цього рішення. 3.2. Виконувати вимоги та умови щодо землекористування, визначені службами і організаціями міста та області, викладені у технічній документації з інвентаризації земельної ділянки. 3.3. Дотримуватися положень ст. ст. 40, 115 Земельного кодексу України.

15.05.2001 року ТОВ «Водолій» звернулось з заявою про видачу доручення на виготовлення технічної документації по складанню державного акта на право постійного користування та 15.05.2001 року Управління земельних ресурсів видало доручення №1261 Укргеоінформ на виконання землевпорядних робіт /т.1 а.с.24-25/.

17.05.2001 року складено Акт встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої у постійне користування товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ», для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 /т.1 а.с.37/.

28.12.2001 року Одеською міською радою прийнято рішення №3052-ХХІІІ «Про зміну цільового призначення та надання у приватну власність громадянам України земельних ділянок, загальною площею 0,7820 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель» /т.1 а.с.43/.

Відповідно до п.п. 1 та 2 вказаного рішення Одеська міська рада вирішила вилучити з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій» (за його згодою) земельну ділянку, загальною площею 0,7820 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та затвердити проекти відведення земельних ділянок.

Згідно з п. 3 зазначеного рішення Одеська міська рада вирішила змінити цільове призначення та надати безкоштовно у приватну власність громадянам України земельні ділянки, за рахунок земель, вилучених згідно до п. 1 цього рішення, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель: 3.1. гр. ОСОБА_9 земельну ділянку АДРЕСА_2 за проектом, площею 0,0820 га; 3.2. гр. ОСОБА_10 земельну ділянку АДРЕСА_10 за проектом, площею 0,0820 га; 3.3. гр. ОСОБА_11 земельну ділянку №3 за проектом, площею 0,0820 га; 3.4. гр. ОСОБА_12 земельну ділянку №4 за проектом, площею 0,0820 га; 3.5. гр. ОСОБА_13 земельну ділянку АДРЕСА_11 за проектом, площею 0,0820 га; 3.6. гр. ОСОБА_14 земельну ділянку № НОМЕР_4 , площею 0,0820 га; 3.7. гр. ОСОБА_15 земельну ділянку АДРЕСА_12 , площею 0,0720 га; 3.8. гр. ОСОБА_16 земельну ділянку АДРЕСА_13 за проектом, площею 0,0720 га; 3.9. гр. ОСОБА_5 земельну ділянку АДРЕСА_14 за проектом, площею 0,0730 га; 3.10. гр. ОСОБА_17 земельну ділянку АДРЕСА_15 за проектом, площею 0,0730 га.

Рішенням Одеської міської ради від 29.10.2014 року №5647-VI скасовані рішення Одеської міської ради без відшкодування замовнику витрат, пов`язаних з розробкою землевпорядної документації щодо відведення земельних ділянок, згідно з переліком, в якому зокрема зазначено рішення від 17.04.2001 року «Про затвердження технічної документації земельної ділянки та надання оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння». Підстава для скасування: у зв`язку з неможливістю його виконання /т.1 а.с.232/.

10.09.2015 року Одеська міська рада прийняла рішення №7049-VI, відповідно до якого Одеська міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 51101369:38:002:0107) площею 0,0910 га, за адресою: АДРЕСА_8 , та передати гр. ОСОБА_8 безоплатно у приватну власність земельну ділянку (землі житловою та громадської забудови міста), вказану у пункті 1 ацього рішення, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /т.1 а.с.51/.

10.09.2015 року Одеська міська рада прийняла рішення №7050-VI, відповідно до якого Одеська міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 51101369:38:002:0108) площею 0,0639 га, за адресою: АДРЕСА_7 , та передати гр. ОСОБА_6 безоплатно у приватну власність земельну ділянку (землі житловою та громадської забудови міста), вказану у пункті 1 ацього рішення, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /т.1 а.с.52/.

Вказані земельні ділянки та розташовані на них житлові будинки в подальшому 07.10.2015 року купила відповідач ОСОБА_4 на підставі відповідних договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. /т.1 а.с.218-228/.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 25.11.2020 року право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :38:002:0107, площею 0,091 га за адресою: АДРЕСА_8 , а також на земельну ділянку, кадастровий номер: :38:002:0108, площею 0,0639 га за адресою: АДРЕСА_7 , та на житлові будинки, розташовані на вказаних земельних ділянках, зареєстровано за ОСОБА_4 /т.1 а.с.113-117/.

Стосовно вищевказаних земельних ділянок та побудованих на них будівель з 2013 року і по теперішній час в судах різних інстанцій в порядку цивільного, адміністративного та кримінального судочинства були розглянуті та перебувають на розгляді на цей час судові справи, в тому числі №520/3536/13-ц, 522/23442/13-а, 520/17517/14, 521/17710/15-а, 520/16589/19.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частиною 2 ст. 92 ЗК України визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та акціонерне товариство, утворене відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

е) оператор газотранспортної системи, оператор газосховища та оператор системи передачі;

є) господарські товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначені частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності";

ж) акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України", утворене відповідно до Закону України "Про суспільні медіа України".

Згідно з ч. 1 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 153 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ст. 23 ЗК України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990р.) право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В уточнених позовних вимогах ТОВ «Водолій» просить суд зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно зведені будівлі, що розташовані на земельній ділянці користувача ТОВ «Водолій» за адресою АДРЕСА_6 , витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь позивача земельні ділянки, а також зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди ТОВ «Водолій» щодо безперешкодного та вільного доступу до земельної ділянки. Тобто всі позовні вимоги заявлені ТОВ «Водолій» на підставі наявності у позивача речового права на земельну ділянку. Таким чином, для оцінки судом обґрунтованості заявлених позовних вимог необхідним є з`ясування обставин набуття ТОВ «Водолій» права користування спірною земельною ділянкою.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння» Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 15.05.2001 року надано інституту Укргеоінформ доручення №1261 щодо виконання на замовлення ТОВ «ВОДОЛІЙ» землевпорядних робіт, а 16.05.2001 року технічне завдання №3441 на розробку технічної документації по укладенню документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою.

Суд зазначає, що на час прийняття Одеською міською радою вказаного рішення діяв Земельний Кодекс України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990 р.), який чітко визначав момент, з якого особа набуває прав землекористування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України (№ 561-ХІІ від 18.12.1990 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Частиною ж 2 зазначеної статті було визначено, що приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою ТОВ «ВОДОЛІЙ» не отримувало та відповідно до положень ст. 22 ЗК України (№561-ХІІ від 18.12.1990 року) приступати до використання земельної ділянки права не мало.

Також суд погоджується з доводами представника Одеської міської ради стосовно того, що ТОВ Водолій після зміни площі та конфігурації земельної ділянки, яка залишилася в результаті прийняття Одеською міською радою рішення № 3052-ХХІІІ від 28.12.2001 року, не замовило нову технічну документацію по складанню державного акту, не були встановлені в натурі межі земельної ділянки площею 0,2614 га, за адресою: АДРЕСА_6 , та позивач відповідно не отримував документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою.

З наведеного вбачається, що ТОВ «Водолій» не було належним чином реалізовано рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЙ» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_6 , для експлуатації та обслуговування домоволодіння», в зв`язку з чим у ТОВ «ВОДОЛІЙ» не виникло право постійного користування спірною земельною ділянкою, а відтак у позивача відсутнє право вимоги щодо знесення самочинних будівель, витребування земельних ділянок та усунення перешкод в користуванні ними.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність порушених прав ТОВ «ВОДОЛІЙ» з боку відповідачів, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

В ході судового розгляду справи стороною ОСОБА_2 було подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, дійсно, з матеріалів справи вбачається, що стороною позивача пропущено строки позовної давності, оскільки зокрема в ухвалі суду від 11.02.2014 року при розгляді справи №520/3536/13-ц суд роз`яснив представнику ТОВ «Водолій» право звернутися до суду за нормами адміністративного судочинства з позовом про визнання декларація на будівлі по АДРЕСА_6 , що належать ОСОБА_2 , неправомірними та право звернутися до суду за нормами ЦПК з вимогами про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинних будівель. Також і наявність інших судових проваджень в судах різних юрисдикцій з приводу вказаної земельної ділянки свідчить про те, що ТОВ «Водолій» було обізнане про користування спірною земельною ділянкою іншими особами набагато раніше ніж 21.09.2018 року, що є датою за три роки до подання даного позову.

Верховний Суд в судовій практиці неодноразово зазначав, що виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Суд вважає необхідним зазначити, що у ТОВ «Водолій» з 2001 року існував один правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності на 26/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_9 , а саме Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О.

Однак, під час розгляду даної справи відносно права власності ТОВ «Водолій» на вказані 26/100 частин домоволодіння прийнято судове рішення про припинення права власності в зв`язку із знищенням нерухомого майна, а саме рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 року, яке відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 16.05.2023 року залишено без змін та на теперішній час є таким, що набрало законної сили.

Окремо суд звертає увагу на те, що протягом тривалого часу позивач звертався до судових інстанцій та правоохоронних органів, про що свідчать наявні в матеріалах справи судові рішення, як першої, так і апеляційної та касаційної інстанцій.

Проаналізувавши суть судових рішень, суд приходить до висновку, що сторона позивача систематично фіксувала ті чи інші дії відповідачів, третіх осіб, діям яких надано оцінку в чинних судових рішеннях. При цьому ні одним судовим рішенням не встановлено факту права користування земельною ділянкою позивача.

Напроти, починаючи з 2014 року представнику позивача роз`яснювалось, яким чином ТОВ «Водолій» мало би захищати свої, як вважає представник позивача ОСОБА_1 , порушені іншими особами права.

Суд встановив, що директор ТОВ «Водолій» ОСОБА_1 проводив велику роботу по організації як судових позовів, так і інших звернень, вказуючи на незаконність дій інших осіб, однак сам не виконав рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року, яким ТОВ «Водолій» надавалась можливість оформити документи на право користування земельною ділянкою відповідно до норм діючого законодавства.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що у позивача відсутнє право вимоги щодо користування спірною земельною ділянкою, не встановлено, що відповідачі порушили права позивача.

Окрім того, матеріали даної цивільної справи містять велику кількість наданих сторонами доказів, які детально вивчені судом, але в даному рішенні судом не проводиться аналіз матеріалів справи, які стосуються правомірності дій відповідачів та третіх осіб стосовно спірної земельної ділянки, оскільки вказані обставини не пов`язані з будь-якими правами позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 16, 256, 257, 267 ЦК України, ст. ст. 22, 152, 153 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОДОЛІЙ" (, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-а, кв. 113) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), треті особи: Одеська міська рада (, місцезнаходження: м. Одеса, пл. Думська, 1), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Космонавтів, 34), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна (адреса: АДРЕСА_5 ), про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права користування майном та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.08.2023 року.

Суддя Васильків О.В.