Ухвала

Іменем України

30 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 757/26077/22-ц

провадження № 61-12352ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 85 000, 00 доларів США, а також 3 % річних у розмірі 2 010, 41 долар США.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, укладеного 01 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з підстав його фіктивності.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року, у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги повернуто заявнику.

Роз'яснено ОСОБА_1 право на звернення із цим позовом до суду в загальному порядку.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що об'єднання вказаних позовів в одне провадження та спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки позови містять різний предмет, зміст вимог та обставини, які підлягають доказуванню, сприятиме розширенню кола учасників процесу.

18 серпня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Мазур І. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року, у якій просила скасуватиоскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування зазначених судових рішень представник заявника вказує порушення судами норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги представник заявника зазначає, що при формуванні зустрічних позовних вимог відповідач врахувала процесуальні правила, передбачені статтею 193 ЦПК України, стосовно того, що обидва позови взаємопов`язані, виникають з одних правовідносин, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вказує, що позовні вимоги за первісним і зустрічним позовами безпосередньо стосуються обставин укладення/неукладення усного договору позики грошей, а також наявності обставини дійсності чи недійсності правочину про відступлення права вимоги та заміну кредитора. Наголошує, що саме недійсність зобов'язання оспорюється ОСОБА_1 шляхом подання до суду зустрічного позову щодо визнання недійсним відступлення права вимоги за договором позики новому кредитору, який власне і звернувся до суду. Задоволення зустрічного позову про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та непородження ним жодних правових наслідків виключатиме задоволення первісного позову, оскільки у первісного позивача не існуватиме жодної правової підстави вимагати від первісного відповідача виконання на користь позивача стягнення «боргу».

Представник заявника стверджує, що саме неприйняття зустрічного позову, а також розгляд зустрічних позовних вимог в окремому провадженні при прийнятті протилежних за змістом судових рішень в подальшому призведе до повторних звернень до суду і породжуватиме все нові й нові позови. Натомість Голосіївським районним судом м. Києва, в порушення процесуальних принципів, прийнято судове рішення, яке в подальшому призведе до неповного та необ`єктивного розгляду справи і сторони не отримають вирішення спору.

Вважає, що суди дійшли помилкового висновку про повернення зустрічної позовної заяви, оскільки обидва позови взаємопов'язані та їх спільний розгляд є доцільним, їхній взаємозв'язок виникає з однорідності обставин наявності чи відсутності матеріально-правових вимог між позивачем та відповідачем, задоволення зустрічного позову може виключити повністю задоволення первісного позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частини перша та друга статті 193 ЦПК України).

Умовами пред'явлення зустрічного позову є: взаємопов'язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предметом первісного позову є вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, який було оформлено розпискою від 16 січня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Предметом зустрічного позову є вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, укладеного 01 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Наведене свідчить, що позовні вимоги первісного і зустрічного позову ґрунтуються на різних підставах та мають різний предмет.

Відповідно до частин першої, третьої статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Встановивши, що первісний та зустрічний позови містять різний предмет, зміст вимог та обставини, які підлягають доказуванню, сприятиме розширенню кола учасників процесу, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом може призвести до невиправданого порушення строків розгляду за правилами загального позовного провадження, спільний розгляд зазначених позовів є недоцільним, оскільки об'єднання їх в одне провадження істотно розширить предмет доказування та призведе до затягування розгляду первісного позову по суті, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають. Крім того, аналогічним аргументам заявника вже була надана належна оцінка судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко