Справа № 466/8635/23
Провадження № 2-о/466/262/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

учасники провадження

секретар Попенко І.І.

заявник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

21.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 з покладенням на нього наступних обов`язків:

заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Свої вимоги мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є співвласницею даної квартири. Крім неї у даній квартирі проживає її чоловік, ОСОБА_2 , який 18.04.2008 змінив прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що стверджується копією свідоцтва про зміну імені від 18.04.2008 серії НОМЕР_1 та копією паспорта останнього.

Заявниця зазначає, що проживання у квартирі, у якій вона зареєстрована та є співвласником, робить її життя нестерпним, оскільки ОСОБА_2 постійно порушує її права. ОСОБА_2 вчиняє скандали у квартирі, ображає її нецензурною лайкою, щодня зловживає спиртними напоями, погрожує життю та здоров`ю, виганяє з квартири. Крім того останній не сплачує комунальні платежі, постійно виносить з квартири її особисті речі, спричиняє тілесні ушкодження. Протиправні дії зі сторони ОСОБА_2 носять систематичний та довготривалий характер. Зокрема правоохоронними органами вже тричі виносився терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Так, 31.03.2022, 16.04.2022, 03.05.2022 відносно ОСОБА_2 винесено термінові заборонні приписи, відповідно до яких на нього покладено зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Крім цього, 02.06.2022 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено рішення про видачу обмежувального припису щодо кривдника. ОСОБА_2 цей обмежувальний припис постійно порушувався. Проте, всі його протиправні дії продовжувались вчинятись щодо заявниці. 26.07.2023 заявниця вкотре звернулась у правоохоронні органи у зв`язку із застосування до неї ОСОБА_2 фізичного насильства. За цим фактом внесені відомості в ЄРДП за №0000511 від 27.07.2023. Отримання тілесних ушкоджень підтверджується медичними документами. 26.07.2023 року відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис.

На думку заявниці, вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , що були застосовані на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02.06.2022 року після спливу 6 місяців втратили чинність.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Судом встановлено, що, заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта з встановленим місцем реєстрації та копією свідоцтва про право власності на квартиру від 04 червня 2008 року, долученими до матеріалів справи.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 заявник ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із заінтересованою особою ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про зміну імені від 18.04.2008 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 18.04.2008 змінив прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

У квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім заявника проживає і зареєстрований її чоловік заінтересована особа ОСОБА_2 , що стверджується копією паспорта з встановленим місцем реєстрації, долученої до матеріалів справи.

Із матеріалів справи встановлено, що заявниця неодноразово зверталась до ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо неправомірної поведінки ОСОБА_2 , в результаті чого відносно останнього винесено термінові заборонні приписи серії АА № 203195 від 16.03.2022, серії АА № 203186 від 31.03.2022, серії АА № 023069 від 03.05.2022, АА №306792 від 26.07.2023.

Крім цього, 02.06.2022 року Шевченківським районним судом м. Львова за заявою ОСОБА_1 було ухвалено рішення про видачу обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_2 строком на шість місяців.

Після завершення строку дії обмежувального припису поведінка кривдника ОСОБА_2 не змінилася.

За заявою ОСОБА_1 27.07.2023р. внесено відомості до ЄРДР за №0000511 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень 26.07.2023р.

Висновком експерта від 27.07.2023р. зафіксовано у ОСОБА_1 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, які могли виникнути 26.07.2023р.

З цих підстав суд вважає доведеним факт, що заінтересована особа ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно заявниці ОСОБА_1 , та є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориг V. Тигкеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 21, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 350-2, 350-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , впродовж протягом 6 (шести) місяців:

- перебувати у місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до ВП №1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 30.08.2023 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська