Справа № 186/1178/22
Провадження № 2/645/201/23

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 серпня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: представник позивача Букур М.Є., представник відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не з`явився, відповідач ОСОБА_1 - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти на відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 3500 грн., франшизи у розмірі 2600 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн. Стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на свою користь майнову шкоду, а саме витрати на проведення відновлення автомобіля у розмірі 72036,26 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 277133 за дорожньо-транспортною пригодою від 05.01.2022, яка сталась у м. Мерефа, Харківська область по вул. Луначарського, за участю транспортного засобу «Toyota RAV4 Hybrid» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Suzuki Grand Vitara» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , було винесено постанову Полтавським міськрайонним судом Полтавської області від 05.08.2022 року та визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки «Toyota RAV4 Hybrid» д/н НОМЕР_3 , належить позивачу ОСОБА_2 на праві власності. В результаті ДТП його транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Діями відповідача ОСОБА_1 власнику автомобіля марки «Toyota RAV4 Hybrid», д/н НОМЕР_4 , позивачу спричинено майнову шкоду. Автомобіль «Suzuki Grand Vitara» д/н НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , був застрахований ТДВ «СК «Альфа-Гарант», відповідно договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності №205151963 від 28.07.2021 року. Загальний розмір майнової шкоди, яка заподіяна позивачу діями відповідача станом на день подання позову складається з витрат котрі позивач вклав під час ремонту свого автомобіля. Хоча безліч витрат, які ОСОБА_2 здійснював, не можна підтвердити чеками (пересування на таксі та громадському транспорті, втрата часу на найм окремого транспорту, неодноразові витрати на проїзд до СТО, яке територіально знаходиться більш за сто кілометрів від його місця мешкання). Внаслідок винних дій відповідача позивачу завдана матеріальну шкоду, яка і виразилась в ушкодженні належного позивачу автомобіля. Згідно з висновком експерта №127 тм 22 від 10.06.2022 року з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику «Toyota RAV4 Hybrid», складає 136068, 09 грн. Страховою компанією ТДВ «СК «Альфа-Гарант», в рахунок заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яке сталося 05.01.2022 року, відшкодовано завданий збиток відповідно вищевказаного страхового полюсу, лише на суму 31917,74 грн.. Відповідачем ОСОБА_1 не відшкодовано розмір франшизи, яка складає 2600 грн. Також зазначає, що позивач самостійно відремонтував свій автомобіль на ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД», що підтверджується договором поставки №АМ32518/ЗЧ від 02.06.2022 року на суму 49549,00 грн., актом наданих послуг №АМ32518 від 24.06.2022 р. на суму 24405,00 грн., нарядом замовлення №АМ32518 на суму 30000,00 грн., загальна сума складає 103954,00 грн. Відповідачі у добровільному порядку не бажають відшкодувати позивачу заподіяну шкоду у сумі 72036,26 грн., яка залишилась не відшкодованою 7,74), франшизу, яка становить 2600 грн. відповідно до договору №127 тм 22 від 22.06.2022 р., та витрати на проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження в розмірі 3500 грн.. Таким чином, матеріальна шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки автомобілем марки Suzuki Grand Vitara, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільна правова відповідальніть якого була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант», відповідно договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності № 205151963 від 28.07.2021 р. складає 72036,26 грн.

Щодо моральної шкоди позивач зазначає, що його моральні страждання виражаються у тому, що внаслідок протиправної поведінки відповідача він змушений терпіти душевні страждання. Також автомобіль внаслідок ДТП втратив товарний вигляд. Позивач втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення документів, проведення експертизи. Втратив можливість вільно користуватись своїм автомобілем, був вимушений пересуватись громадським транспортом та таксі, на поїздки на СТО, до страхової компаній, експертів, до інших органів з метою визначення вартості ремонту автомобіля. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2023 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

14.03.2023 року до суду від представника відповідача ТОВ СК «Альфа-Гарант» - Білинової А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що 06.01.2022 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою на виплату страхового відшкодування та повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого ОСОБА_2 доручив Страховику (ТДВ СК «Альфа-Гарант») замовити проведення оцінки майна з метою визначення завданого власнику майна збитку. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» для огляду пошкодженого транспортного засобу, про що 21.01.2022 року (на 10 робочий день з дати звернення ОСОБА_2 з заявою на виплату страхового відшкодування) складено протокол огляду. Протокол огляду було підписано ОСОБА_2 без жодних зауважень. На підставі протоколу огляду було складено розрахунок (ремонтна калькуляція) № 40-0/10/15, відповідно до якого було визначено що вартість матеріального збитку, завданого власнику «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 40701,29 грн. з ПДВ. 12.04.2022 року Товариством, згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачене страхове відшкодування в розмірі 33 917,74 грн., що підтверджується позивачем в позовній заяві, розрахунок здійснювався без врахування ПДВ та франшизи 2600,00 грн. Жодних письмових звернень до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з висловленням незгоди з визначеним розміром страхового відшкодування ОСОБА_2 не надавав. Після отримання позовної заяви та ухвали суду про відкриття позовного провадження, з метою встановлення істини у справі та не затягування її розгляд, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до ФОП ОСОБА_4 з заявою на проведення оцінки матеріального збитку за протоколом огляду станом на дату ДТП. Так, відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження № 22/0153 від 07.03.2023 року розмір завданого матеріального збитку складає 50 733,16 грн. з ПДВ, та 44 504,63 без ПДВ. Позивач не надав доказів щодо здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому згідно ст. 36 п. 36.2. ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» виплата страхового відшкодування здійснюється без врахування ПДВ. 44504,63 (згідно звіту без ПДВ) - 31 317,74 (попередня виплата) - 2600 (франшиза) - 10 586,89 грн. Зважаючи на те, що наразі спір розглядається в судовому порядку, а також в ТДВ СК «Альфа-Гарант» відсутні актуальні реквізити банківського рахунку ОСОБА_2 - доплата в розмірі, що не перевищує 10 586,89 грн. може бути здійснена ТДВ СК «Альфа-Гарант» після надання відповідних документів.

Позивачем надано як доказ своїх позовних вимог звіт № 127тм22 від 10.06.2022 року, який є неналежним доказом та не може спростувати документи на підставі яких визначається розмір страхового відшкодування, оскільки відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм Цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Тобто, висновок на який посилається позивач не може бути належним та допустимим доказом в розумінні п. 17. Постанови пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 року. Крім того, звіт № 127тм22 від 10.06.2022 року, наданий позивачем, як підставу для визначення вартості завданого матеріального збитку, не може бути належним та допустимим доказом по справі оскільки: огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся 02.06.2022 року, тобто через шість місяців після ДТП; під час огляду пошкодженого транспортного засобу представником ТДВ СК «Альфа-Гарант», що відбувся 21.01.2022 року було зафіксовано показання одометру (пробіг) 23289 км., а у висновку наданому позивачем, станом на 02.06.2022 року, показання одометру 28808 км.. Тобто, позивач використовував автомобіль в пошкодженому стані протягом шести місяців та здійснив пробіг 5519 км. Використання транспортного засобу в пошкодженому стані значно впливає на його стан, в цілому, а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП від 05.01.2022, тобто саме дії позивача призвели до збільшення вартості відновлювального ремонту його транспортного засобу. Отже, висновок наданий позивачем не може бути належним та допустимим доказом по справі. Крім того, позивачем в позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обсяг відповідальності страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обмежений нормами закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Убачається, що позивачем самостійно замовлено та отримано висновок експерта № 127тм22 від 10.06.2022 року. Позивачем не зазначено обставин щодо порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» строків огляду його пошкодженого автомобіля. Тобто, виходячи з аналізу вищенаведених норм Закону, можна дійти висновку, що якщо з вини страховика ним не направлено свого представника для оцінки розміру шкоди, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Отже право позивача на самостійне визначення розміру збитків виникає лише в тому випадку, якщо страховик протягом 10 робочих днів не направить аварійного комісара, експерта або свого представника на огляд пошкодженного майна. Відтак позивач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, визначених ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідних для самостійного визначення Позивачем розміру завданої йому шкоди. Отже, враховуючи, що відповідач виконав свій обов`язок передбачений ст. 34 вказаного Закону, у відповідача відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування на підставі висновків зроблених на замовлення позивача.

Ухвалою суду від 22.03.2023 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовільнити.

Представник відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2022 року, у м. Мерефа, Харківська область напроти комплексу "Гірка", відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Toyota RAV4 Hybrid» д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та «Suzuki Grand Vitara» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Полтавського районного суду міста Полтави від 05.08.2022 по справі №635/402/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справа закрита у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, судом встановлено, що дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. (а.с.50-51).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля Toyota RAV4 Hybrid», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.41).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Suzuki Grand Vitara», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», на підставі договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності №205151963 від 28.07.2021 року.

06.01.2022 року ОСОБА_2 звернувся із заявою на страхове відшкодування та повідомленням про ДТП до ТДВ "СК "Альфа Гарант", . (а.с.86-87)

На час розгляду справи позивач отримав страхове відшкодування від ТДВ «СК «Альфа Гарант» в розмірі 31317,74 грн.

Також судом встановлено, що згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 127тм22 від 10.06.2022 р., проведеного за заявою ОСОБА_2 , судовим експертом Пилипенко А.І. як спеціалістом, вбачається, що сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Toyota RAV4 2,5 Hybrid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_6 , унаслідок його пошкодження при ДТП 05.01.2022 року, складає 136068,09 грн., відновлювальний ремонт становить 111562,38 грн. (а.с.15-26).

Відповідно до Акту №АМ32518 від 24.06.2022 р. наданих послуг, укладених між ОСОБА_2 та ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» про надання послуг по обслуговуванню автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 103954,00 грн., що підтверджується відповідними чеками про оплату (а.с.167-168)

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 22/0153 від 07.03.2023 року, зробленого ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТДВ «СК «Альфа Гарант», вартість матеріальної шкоди завданого власнику майна автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає 50733,16 грн. з ПДВ на вартість матеріалів та складових. Вартість матеріального збитку завдано майна Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 та 44504.63 грн., без ПДВ на вартість матеріалів та складових. (а.с.93-98)

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 36 вказаного Закону, Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик ( МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності

власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18), відступивши від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові №6-2587 цс 15 від 23 грудня 2015 року.

У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суд виходить з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Суд, розглянувши справу, приходить до висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Суд у таких випадках з`ясовує наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Суд встановив, що позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ.

Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Судом було встановлено, що позивач реально витратив на ремонт автомобіля суму в розмірі 103954 грн., що підтверджується копіями наданих чеків, акту та договору на проведення ремонту. Страховою компанією було сплачено в рахунок відшкодування шкоди 31317,94 грн., тому різниця має бути стягнута із відповідача.

На підставі статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до частини 35.1 статті 35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (а у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону МТСБ України) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст.34.4 зазначеного Закону - для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 3 грудня 2014 року № 6-183цс14, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Суд дослідивши надані сторонами докази та надавши їм належну правову оцінку, вважає, що враховуючи те, що відповідач не узгодив розмір страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, та протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхову відшкодування та необхідних документів не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у її виплаті, та відповідно не направив позивачу повідомлення про прийняте ним рішення, як це передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Визначив вартість матеріального збитку тільки 07.03.2023 року (звіт № 22/0153 від 07.03.2023 року), більш ніж через рік після огляду транспортного засобу 21.01.2022 року, здійснив виплату на суму 31917,74 грн., тому суд вважає правомірним отримання позивачем висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 127тм22 від 10.06.2022 р., проведеного за заявою ОСОБА_2 , судовим експертом Пилипенко А.І. як спеціалістом.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, винним у ДТП є ОСОБА_1 , відповідальність якого за завдану майнову шкоду була застрахована, суд вважає даний випадок страховим, тому у ТОВ «СК «Альфа-Гаран» виникло зобов`язання сплатити позивачеві страхове відшкодування, передбачене умовами договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності №205151963 від 28.07.2021 р., у зв`язку з чим стягує зі страховика на користь позивача страхове відшкодування, у розмірі 72036,26 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, суд стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, розмір якої не компенсує страхове відшкодування, за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 3500,00 грн. та суму франшизи у розмірі 2600,00 грн.

Крім того, суд вважає переконливими доводи позивача щодо спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля. Але суму зазначену в розмірі 30000 грн., суд вважає необгрунтованою та завищеною.

Таким чином, суд з підстав, передбачених ст.ст.22, 1167 ЦК України, стягує з ОСОБА_1 на користь позивача 10000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що при поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1402,50 грн.

За таких обставин суд стягує відповідачів судовий збір в рівних частинах з кожного, а саме по 701,25 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 3500 грн. 00 коп. та суму франшизи у розмірі 2600 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 72036 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 701 грн. 25 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 701 грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Букур М.Є., адреса: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 1а, каб. 39.

Відповідач: ТДВ «СК «Альфа-Гарант», адреса: м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 24 серпня 2023 р.

Суддя - І.В.Ульяніч