справа № 619/2613/23
провадження № 2/619/534/23
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Шамрай М.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Свою заяву мотивує тим, що з 26.12.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування з травня 2023 року. Вказує, що шлюб розпався через різні погляди на життя, змінилося їх відношення до сімейного життя, спільного побуту не мають, спільного господарства не ведуть.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.

В установлений судом строк відповідач направила до суду заяву про визнання позовних вимог та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 26.12.2016, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Лютівської сільської ради Золочівького району Харківської області, актовий запис № 02 (а.с. 4).

Сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17 та зворотній бік).

Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб має бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Отже, слід повернути позивачу з державного бюджету 536, 80 грн тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги.

Окрім цього, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110-114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 77-81, 128,139,141,142, 206, 207, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.12.2016 виконавчим комітетом Лютівської сільської ради Золочівького району Харківської області, актовий запис № 02 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за сплату судового збору, сплаченому при поданні поозову до суду, у розмірі 536 (п`ятсот тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в сумі 536 (п`ятсот тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживння (має статус ВПО): АДРЕСА_2 .

Суддя В. С. Овсянніков