справа №176/1947/23
провадження №2-о/176/54/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Ханіної М.Г.,

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 із заінтересованою особою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту її постійного проживання зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявниця посилається на те, що вона та ОСОБА_3 з березня 2020 року почали проживати разом без укладання шлюбу. Проживали разом в будинку заявниці за адресою: АДРЕСА_1 . 05 січня 2022 року вона з чоловіком офіційно зареєструвала шлюб. 01 березня 2022 року її чоловік, молодший сержант ОСОБА_3 , який проходив службу в 2 механізованому батальйоні військової частини НОМЕР_1 , загинув. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 06 грудня 2022 року, було встановлено факт смерті ОСОБА_3 . Після загибелі чоловіка, його матір ОСОБА_2 переїхала до міста Жовті Води та як ВПО, з листопада минулого року, почала проживати у місті. На момент смерті чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично проживав із заявницею за місцем її реєстрації у м. Жовті Води. Після смерті чоловіка, вона у липні 2023 звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак отримала відмову у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини, а документи, що підтверджують факт проживання з чоловіком за однією адресою на момент смерті відсутні. Враховуючи, що іншої можливості, окрім як звернення до суду, встановити юридичний факт постійного проживання чоловіка та жінки за однією адресою немає, вимушена звернутись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з цією заявою. Підтвердження такого факту їй необхідно для оформлення свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка.

Ухвалою від 11 серпня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, у своїх заявах просили розглядати справу у її відсутність.

Заявниця ОСОБА_1 у своїй заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, без допиту заявлених раніше свідків, на підставі наявних у справі доказів та задовольнити заяву.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 січня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим Покровським відділом ДРАЦС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис про шлюб №7. (а.с.14)

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2022 року встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 о 00 год. 50 хв. у м. Волоноваха Донецької області, держава Україна, під час захисту Батьківщини, при виконанні бойового завдання, причина смерті вогнепальне поранення не сумісне із життям. (а.с.18-19)

Відповідно до даного рішення, Жовтоводський відділ ДРАЦ видав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №866 зроблений 06 грудня 2022 року. (а.с.20)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2023 року держаного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори Ольги Доценко, Вовк-Черемуш Ж.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3 було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. (а.с.21)

Відповідно до акту про проживання особи не за місцем реєстрації, від 07 серпня 2023. Посвідченим головою квартального комітету, сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили те, що за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 12 березня 2020 року фактично проживав ОСОБА_3 , 1969 року народження. (а.с.22)

Із пояснень заявниці у заяві вбачається, що остання проживала з ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації з березня 2020 року ще до реєстрації шлюбу з останнім.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з досліджених письмових доказів встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги та постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 із заінтересованою особою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК