Справа № 308/3596/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участі секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою адвоката Марамигіна Павла Владиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Марамигін П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивує тим, що його довірителька є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Вказує, що відповідач після продажу квартири зобов`язався самостійно знятися з реєстраційного обліку згідно п. 11 Договору купівлі-продажу, однак з реєстраційного обліку добровільно не знявся та у будинку не проживає.

У зв`язку з тим, що відповідач не проживає за адресою АДРЕСА_1 , наявність реєстрації останнього обмежує право позивача як власника на користування майном, а тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.

В судове засідання позивач не з`явилася однак в матеріалах справи міститься заява її представника, в якій він просить розглянути справу у без їх участі та задоволити позов.

Відповідач повторно не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень чи відзив на позов не подавав.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 30.11.2022 року серії НСТ №163605, ОСОБА_1 набула у власність будинок АДРЕСА_1 .

Згідно п. 11 вищевказаного договору, продавці зобов`язалися у строк до 01.03.2023 знятися з реєстрації разом із членами своєї сім`ї із відчужуваного будинку, звільнити будинок від власних речей та передати ключі покупцю.

Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №316477126, позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 .

Згідно наданими відомостями з відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради №673/13-06 від 14.03.2023 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Доказів на спростування фактів щодо не проживання за вказаною адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що добровільно знявся з реєстраційного обліку згідно п. 11 договору купівлі-продажу від 30.11.2022. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування житловим приміщенням в судом не встановлено.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 258, 265, 354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391, ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,6 (одну тисячу сімдесят три грн. шістдесят коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе