У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28.08.2023 Справа №607/14970/23

Провадження №2/607/2967/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський А.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить: 1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на: 7/12 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 7/12 частки на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101; 2. Скасувати (припинити) державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 3/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

15.08.2023 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, зокрема:

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Частина 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В порушення вказаних вимог закону, зміст позовних вимог викладений не чітко, а саме, позивачем не конкретизовано, на які частки житлового будинку АДРЕСА_1 та в якому порядку позивач просить визнати за ним право власності.

Так, позивач заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на 7/12 частки спірного житлового будинку та скасування державної реєстрації права власності за ним на 3/10 частки спірного житлового будинку у позовній заяві зазначає, що будинковолодіння АДРЕСА_2 рахувалося за: 1/6 ОСОБА_4 ; 1/6 ОСОБА_5 ; 1/6 ОСОБА_2 ; 1/6 ОСОБА_6 ; 1/6 ОСОБА_3 , 1/6 ОСОБА_1 , який народився у даному будинковолодіння ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вважається членом колгоспного двору та має частку у ньому. Відтак, йому належить 7/12 спірного будинковолодіння, а саме: 1/6 (2/12) як частка колишнього члена колгоспного двору, 1/6 (2/12) успадкування від батька, 3/12 успадкування від ОСОБА_4 (1/6 (2/12) + 1/12 (1/6:2), які ОСОБА_4 успадкував від ОСОБА_5 , однак рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.01.2015 у справі № 607/20017/14-ц та від 20.04.2015 у справі № 607/4783/15-ц встановлено, не враховано, що частки членів колишнього колгоспного двору були в розмірі 1/6, а не 1/5).

Відтак, у позовній заяві позивач вказує, що 1/6 (2/12) частки житлового будинку АДРЕСА_1 належать йому як колишньому члену колгоспного двору, а відтак просить визнати за ним право власності на вказану частку.

Разом з тим, в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач не подав суду докази того, що він позбавлений права оформити право власності на 1/6 (2/12) частки житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку встановленому законом, як за членом колишнього колгоспного двору, зокрема, доказів невизнання такого права чи його порушення.

Крім того позивач зазначаючи про помилковість обрахунку часток будинковолодіння рішеннями судів не зазначає, щодо перегляду вказаних рішень за нововиявленими обставинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1.подати позовну заяву у новій редакції у якій:

- конкретизувати зміст позовних вимог, а саме зазначити на які частки житлового будинку АДРЕСА_1 та в якому порядку позивач просить визнати за ним право власності;

- обґрунтувати необхідність обраного позивачем способу захисту у судовому порядку та зазначити якими діями відповідачів порушено права та інтереси позивача з посиланням на докази невизнання такого права чи його порушення.

Позовну заяву подати у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи із долученням до неї належним чином засвідчених копій документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності- залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяН. Р. Кунець