Дата документу 28.08.2023
Справа № 334/7128/23
Провадження № 2/334/2838/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення майна з під арешту,

встановив:

22.08.2023 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення майна квартири АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі архівного запису, реєстровий номер 1940447, 04.05.2005 року реєстратором:Друга запорізька державна нотаріальна контора, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, 12.05.2003 року, виконвча служба м. Запоріжжя, виключивши вказаний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту справ або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб ( способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Таким чином, позивачу необхідно визначити зміст позовних вимог та належним чином зазначити їх у позовній заяві.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення майна з під арешту - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.