Справа № 134/966/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Азарян М.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за заповітом,

встановив:

08 червня 2023 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 58,3 кв. м, житлова площа 39,3 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок - «А», вхідний майданчик з навісом - «а», сарай - «Б», навіс - «б», сарай «б1».

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Голубече Крижопільського (на даний час Тульчинського) району Вінницької області померла баба позивачки - ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спірне будинковолодіння є майном колгоспного двору, головою та єдиним членом якого станом на 15 квітня 1991 року була ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за спадкодавцем не зареєстровано, правовстановлюючі документи відсутні, позивачка не може оформити спадкові права на вищезазначене майно.

Ухвалою судді від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, вирішено питання про витребування доказів.

Представник позивачки - адвокат Глушкова О.І. подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає, на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендує. Окрім того, просить розглянути справу без її участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідачка визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Голубече Крижопільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 . На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входила онука - ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 07 березня 1979 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори за р.№ 250, яким заповіла ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходиться в с. Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Отже, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року головою та єдиним членом цього двору була ОСОБА_3 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 15 травня 2006 року, довідками, виданими старостою Шарапанівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 19.03.2023 року № 126 та від 19.04.2023 року № 127, про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 та склад її сім`ї на день смерті, заповітом ОСОБА_3 , копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 21 березня 1974 року, де її матір`ю вказана ОСОБА_2 , копією свідоцтва про одруження позивачки серії НОМЕР_3 від 15 жовтня 2000 року, з якого вбачається, що вона в зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження матері позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2. , довідкою, виданою старостою Шарапанівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 21.04.2023 року № 130, де вказано, що згідно із записом погосподарської книги № 7, особовий рахунок № НОМЕР_4 , житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспних дворів, голова двору - ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який остання набула як член майна колгоспного двору.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , тому вона в порядку спадкування набула право на належний ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. повідомила позивачку про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно (довідка від 04.05.2023 № 62/01-16).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що ОСОБА_3 була єдиним членом колгоспного двору на час припинення існування колгоспних дворів та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, остання набула право власності на все майно колгоспного двору, яке заповіла своїй онуці ОСОБА_1 , тому позивачка правомірно просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає.

З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 58,3 кв. м, житлова площа 39,3 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок - «А», вхідний майданчик з навісом - «а», сарай - «Б», навіс - «б», сарай «б1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя