У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1657/23

24 серпня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Надвірнянський відділ ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне Акціонерне Товариство "Банк" Фінанси та Кредит" на бездіяльність в.о.начальника Надвірнянського районного відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинення дій прийняти.

за відсутності сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з скаргою заінтересовані особи: Надвірнянський відділ ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне Акціонерне Товариство "Банк" Фінанси та Кредит" на бездіяльність в.о.начальника Надвірнянського районного відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинення дій прийняти.

В обгрунтування скарги вказує, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2014р. по справі №348/831/14-к цивільний позов ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно в користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» 247808,65грн. матеріальної шкоди.

Надвірнянським районним судом було видано виконавчий лист №348/831/14-к від 07.07.2015р. та пред`явлено до виконання до Надвірнянського районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області.

24.05.2023р. ОСОБА_1 від державного нотаріуса Дмитрук С.Д. дізналася про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на належне ОСОБА_1 нерухоме майно згідно постанови ВДВС Надвірнянського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2015р. ВП №48390077 накладено арешт на нерухоме майно.

При цьому згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.04.2017р. (ВП №48390077) виконавчий лист №348/831/14-к від 07.07.2015р. повернено ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» (м. Львів, вул. Куліша, 46).

Згідно вказаної постанови виконавчий документ повторно може бути пред`явлено в строк до 28.04.2020р.

Станом на 18.07.2023р. повторно виконавчий лист не пред`явлено.

02.06.2023р. представник ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського відділу ДВС заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

11.07.2023р. у відповідь на заяву представнику було надано відповідь згідно з якою зняти арешт є неможливим оскільки згідно автоматиризованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №48390077 щодо виконання виконавчого листа №348/831/14-к від 07.07.2015р. було завершене державним виконавцем 28.04.2017р. на підставі п.2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документу стягувачу), що не передбачає зняття арешту з майна боржника.

Також зазначено, що відповідно до положення п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік.

Таким чином, арешт накладений на майно ОСОБА_1 залишається чинним, оскільки відділ ДВС не відреагував на заяву зняти арешт.

Стислий виклад позиції сторін.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явився, від представника поступила заява в якій просить скаргу слухати в їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують повністю, з підстав зазначених в скарзі. Просив зобов`язати в.о. начальника Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тараса Римарука, зняти арешт із всього нерухомого майна належного ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 11872605 зареєстрованого 03.11.2015р. реєстратором Шаніною Лілією Степанівною, Реєстраційна служба Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43390077, виданий 21.09.2015, видавник ВДВС Надвірнянського РУЮ, державний виконавець Михайлюк В.Д.

Представник заінтересованої особи Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно.

Представники заінтересованої особи Публічного Акціонерне Товариство "Банк" Фінанси та Кредит" в судове засідання також не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.07.2023 р. по даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2014р. по справі №348/831/14-к цивільний позов ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно в користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» 247 808,65грн. матеріальної шкоди (а.с. 8-16).

Надвірнянським районним судом було видано виконавчий лист №348/831/14-к від 07.07.2015р. та пред`явлено до виконання до Надвірнянського районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області.

28.04.2017 року згідно постанови про повернення державний виконавець Надвірнянського РВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області повернув виконавчий лист №348/831/14-к від 07.07.2015р. стягувачу ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» (м. Львів, вул. Куліша, 46). Виконавчий документ повторно може бути пред`явлено в строк до 28.04.2020р.(а.с.17).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на належне ОСОБА_1 нерухоме майно згідно постанови ВДВС Надвірнянського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2015р. ВП №48390077 накладено арешт на нерухоме майно (а.с. 18).

02.06.2023р. представник ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського відділу ДВС заявою про зняття арешту з нерухомого майна (а.с.19).

11.07.2023р. за № 6535 в.о. начальника Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі повідомив, що зняти арешт з майна ОСОБА_1 за виконавчим листом №348/831/14-к від 07.07.2015р. є неможливим, оскільки згідно автоматиризованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №48390077 щодо виконання виконавчого листа №348/831/14-к від 07.07.2015р. завершене державним виконавцем 28.04.2017р. на підставі п.2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документу стягувачу), що не передбачає зняття арешту з майна боржника. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. (а.с.20-24).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 55 цього ж Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. N 606-ХІУ у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.07.2022р. (справа № 2/0301/806/11) звертає увагу, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Частиною 1, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХIV від 21.04.1999 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 50 Закону № 606-XIVпередбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Зазначена підстава повернення виконавчого документа стягувачеві не передбачає зняття арешту з майна, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, не зняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Викладене узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61 -18160св 19).

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновку, що наявність протягом тривалого часу (8 років) не скасованого арешту на майно боржника, відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, який повторно виконавчий лист не пред`явив, а строк подачі сплив 28.04.2020р., а також те, що зняти арешт на даний момент державний виконавець не в змозі, оскільки виконавчі провадження знищені, за таких обставин суд приходить до висновку, що існування арешту порушує ОСОБА_1 законне право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та зобов`язує зняти арешт з майна ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43390077, виданий 21.09.2015, видавник ВДВС Надвірнянського РУЮ, державний виконавець Михайлюк В.Д.

Керуючись ст.ст. 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи: Надвірнянський відділ ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Публічне Акціонерне Товариство "Банк" Фінанси та Кредит" на бездіяльність в.о.начальника Надвірнянського районного відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинення дій прийняти задоволити.

Зобов`язати в.о. начальника Надвірнянського відділу ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тараса Римарука, зняти арешт із всього нерухомого майна належного ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження 11872605 зареєстрованого 03.11.2015р. реєстратором Шаніною Лілією Степанівною, Реєстраційна служба Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43390077, виданий 21.09.2015, видавник ВДВС Надвірнянського РУЮ, державний виконавець Михайлюк В.Д.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солодовніков Р.С.