справа № 208/7512/23
№ провадження 4-с/208/11/23
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на виконавче провадження за номером ВП 71964657 від 07.06.2023 року, -

встановив:

15 серпня 2023 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав дану скаргу, яким заявлено наступні вимоги:

- прийняти до розгляду скаргу на відкриття ВП 71964657 від 07.06.2023 року;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження за № 71964657 від 07.06.2023 року;

- визначитись з розміром судового збору, рекомендованого до сплати до суду.

Підставою для звернення зі скаргою, ОСОБА_1 зазначено отримання повідомлення від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 38840 від 07.06.2023 року, згідно до якого повідомлено ОСОБА_1 про те, що на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», йому нправлено для виконання та до відома постанва про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2023 року, винесену при примусовому виконанні вимоги № Ф-310523-55 У від 19.11.2020 року, що видав ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову державного виконавця щодо примусового виконання не рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, а ГУ ДПС у Дніпропетровській області, що є підставою для відмови у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто законодавець визначив, що в порядку ЦПК України, право на оскарження дій, бездіяльності тощо, можливо лише в межах контролю за виконанням судового рішення, і до суду який виніс таке судове рішення.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Чинне законодавство України передбачає широке коло можливостей впливу на хід виконавчого провадження, рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Безумовно, гарантією дотримання та забезпечення прав та свобод сторін виконавчого провадження насамперед є право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного (приватного) виконавця у межах виконавчого провадження. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних (приватних) виконавців визначено як Законом України «Про виконавче провадження» так і відповідними положеннями процесуальних кодексів, які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Оскарження рішень, дій та бездіяльності державного (приватного) виконавця та органу виконавчої служби передбачено трьома процесуальними кодексами - КАС, ЦПК, ГПК, тому на практиці виникає плутанина, що куди оскаржувати. Більш того, є різні випадки, коли подається скарга на діяльність виконавця, а коли позов. Так чи інакше Верховний Суд України впорядковує цю різноманітність способів боротьби з недбайливими державними (приватними) виконавцями.

Верховний суд України висловився щодо правильності обрання відповідної юрисдикційної підсудності при оскарження рішень, дій та/або бездіяльності виконавця під час виконання судового рішення або іншого виконавчого документу.

Відтак для визначення підвідомчості відповідної категорії справ, перш за все, необхідно з`ясувати, який суд видав виконавчий документ.

Згідно вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Адміністративному суду підсудні справи з приводу оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень не тільки адміністративного суду, але й виконавчих документів, виданих іншими органами та посадовими особами.

Таким чином, беручи до уваги що скарга громадянина ОСОБА_1 стосується оскарження рішення державного виконавця яке не пов`язано із виконанням судового рішення ухваленого судом, а тому підстав для відкриття провадження за ст.. 447 ЦПК України не встановлено.

Проте, необхідним є роз`яснити ОСОБА_1 , що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються відповідні положення ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Згідно з вимогами п.1 ст.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановив що оскарження ОСОБА_1 рішення державного виконавця, як то постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги № Ф-310523-55 У від 19.11.2020 року, що видав ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а тому скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як зазначена вимога видана ГУ ДПС у Дніпропетровській області не є судовим рішенням, яке ухвалене Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186, 259, 260, 447 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на виконавче провадження за номером ВП 71964657 від 07.06.2023 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Івченко Т. П.