РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/751/23

2/609/308/2023

30 серпня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Шумськ, цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича,

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 04 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича; приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

2. Позов обґрунтовано тим, що у червні 2023 року позивач дізнався, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В. перебуває виконавче провадження ВП №67459852 з примусового виконання виконавчого напису №113338, виданого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» 14090,37 грн боргу.

Так, в обґрунтування вказаного виконавчого напису приватний нотаріус зазначив, що 05 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №001-19060-051213. Правонаступником ПАТ «Дельта Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС». Надалі нотаріус вказує, що пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» стягнути з позивача за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року включно суму у розмірі: 11215,45 грн заборгованість за тілом кредиту, 199,92 грн заборгованість за відсотками та комісією, 2625,00 грн заборгованість за штрафними санкціями, 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає до стягнення становить 14090,37 грн.

Позивач вважає, що означений виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, був змінений постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». На час вчинення цього напису перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вже не містив п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а містив лише розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами». Відповідно до п. 1 цього Переліку для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: - оригінал нотаріально посвідченого договору; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем договір про надання споживчого кредиту, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису діяв не на підставі та не в межах повноважень, передбачених законом, а саме керувався нечинним п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Останній не мав правових підстав для вчинення такого виконавчого напису на кредитному договорі, який не є нотаріально засвідченим.

З цих підстав позивач просить визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №113338 від 08 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

3. Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили його задовольнити відповідно до вимог в позовній заяві.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 серпня року було вжито заходи забезпечення позову та зупинено примусове виконання виконавчого напису №113338 від 08 червня 2021 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 серпня 2023 року.

6. 15 серпня 2023 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до суду надійшла заява про визнання позову, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути за відсутності їх представника та повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Одночасно подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

7. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалися заходи щодо належного його повідомлення про місце, день та час розгляду справи. На адресу суду повернувся конверт із повідомленням про вручення поштового відправлення із відміткою про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не скеровував.

Письмових пояснень щодо предмету позову від третіх осіб до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Із виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 08 червня 2021 року зареєстрованого в реєстрі за №113338 слідує, що з ОСОБА_1 , запропоновано стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15.10.2020, якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору факторингу №408/К від 27.04.2018, відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-19060-051213 від 05.12.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, суму у розмірі: - 11215,45 грн заборгованості за тілом кредиту; - 199,92 грн заборгованості за відсотками та комісією; 2625,00 грн заборгованості за штрафними санкціями; 50,00 грн плату за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 14090,37 грн.

З вказаного виконавчого напису слідує, що він вчинений на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

9. Відповідно до Основних умов Договору №001-19060-051213 про надання кредиту, укладеного 05 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит на умовах на невизначений строк із встановленням ліміту Кредитної лінії, в розмірі 15000 грн.

10. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67459852 від 09.11.2021р. вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. на підставі виконавчого напису №113338 від 08.06.2021р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 в користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 14090,37 грн.

ІV. Оцінка Суду.

10. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

11. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

12. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

13. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

14. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

15. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

16. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

17. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

18. Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

19. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом.

20. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

21. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

22. За приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

23. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

24. Відповідно до положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

25. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

26. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 08.06.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

27. Крім того, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 10.06.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.

28. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

29. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

30. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

31. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на переконання суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

32. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

33. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

34. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

35. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

36. Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

37. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн (50 відсотків судового збору) на користь держави.

З цих підстав,

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: пл. Соломянська, 2, м. Київ, 03035), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича (місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001), приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича (місцезнаходження: вул. Анатолія Живова, 32-А, м. Тернопіль, Тернопільської області, 46008) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

2.Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 08 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №113338, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №001-19060-051213, що укладений 05 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», та ОСОБА_1 , в розмірі 14090,37 грн, в тому числі: 11215,45 грн заборгованості за тілом кредиту, 199,92 грн заборгованості за відсотками та комісією, 2625,00 грн заборгованості за штрафними санкціями, 50,00 грн плати за вчинення виконавчого напису, - таким, що не підлягає виконанню.

3.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: пл. Соломянська, 2, м. Київ, 03035) 536,80 грн судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 30 серпня 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк