Провадження №2-з/756/156/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту, посвідченого 18.12.2019 державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-617.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Неліну С.О. вчиняти нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 в рамках спадкової справи № 58/201, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; накладення арешту на спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Skoda, модель Octavia, номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Skoda, модель Octavia, номерний знак НОМЕР_1 .

18.11.2021 він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Неліна С.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Приватним нотаріусом йому було повідомлено про те, що у матеріалах спадкової справи № 58/201 наявний заповіт ОСОБА_3 щодо усієї спадщини на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_2 , що унеможливлює спадкування за законом позивачем.

Враховуючи, що строк для прийняття спадщини вже закінчився і нотаріусом за заявою ОСОБА_2 (спадкоємця за заповітом) або його представників може бути видано свідоцтво про право на спадщину та у подальшому відповідач може розпорядитися спадковим майном на власний розсуд, невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, зазначений у заяві, може унеможливити у подальшому виконання рішення суду про визнання заповіту недійсним, у разі задоволення позову, та потягне для позивача значні матеріальні витрати для відновлення попереднього становища та повернення спадкового майна.

Крім того заявником зазначено, що одразу після смерті батька невідомі особи проникли у квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим було внесено відомості до ЄРДР за № 0002380 від 30.12.2021.

Враховуючи вказані обставини заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову та матеріалами справи № 756/10627/23, суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту, посвідченого 18.12.2019 державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-617, яка обґрунтована тим, що підпис на заповіті виконаний не спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1.ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичної або юридичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд враховує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу спадкового майна, з урахуванням підстав та предмету позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, беручи до уваги, що подальше відчуження спадкового майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним та достатнім видом забезпечення позову буде накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 15.07.2019, виданого управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 15.07.2019 № 2306, оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження вказаного об`єкта нерухомості, що, у разі задоволення позову та визнання заповіту недійсним, призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на квартиру, та позивачем, а також до порушення їх прав як законних набувачів.

У зв`язку з наведеним заява про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно - частку квартири АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Skoda, модель Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , задоволенню не підлягає, оскільки у матеріалах цивільної справи відсутні відомості, що вказане нерухоме та рухоме майно належить спадкодавцю ОСОБА_3 та входить до спадщини, яка відкрилася після смерті останнього; будь-які правовстановлюючі документи на вказане майно у справі відсутні.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Неліну С.О. вчиняти нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 в рамках спадкової справи № 58/201 суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем того, що невжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу вчиняти нотаріалі дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Позивач не позбавлений можливості скористатися наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у зазначений спосіб.

Керуючись ст.ст. 151-153, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 15.07.2019, виданого управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 15.07.2019 № 2306.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О.Тиха