Справа №470/152/23 Головуючий у 1-й інстанції Луста С. А.
Провадження № 22ц/812/920/23 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Коломієць В. В.,

при секретарі: Ковальському Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Лусти С. А. в залі суду у смт Березнегувате Миколаївської області о 10 годині зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,

Березнегуватської селищної ради,

третя особа приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу

Миколаївської області Бондар Наталія Володимирівна

(далі приватний нотаріус)

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

5 червня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Березнегуватської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася, після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин через ведення на території громади активних бойових дій та виїзду на територію Кіровоградської області, як внутрішньо переміщена особа. Повернувшись у травні 2023 року позивачка відразу звернулася до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, але їй було відмовлено. Зазначала, що окрім неї, іншою спадкоємицею є її сестра відповідачка ОСОБА_1 , та їм удвох мати, ще за своє життя, заповідала усе своє майно у рівних частках.

Відповідачами та третьою особою відзивів на позовну заяву не надано. Відповідачами надіслані заяви про відсутність заперечень щодо пред`явлених до них позовних вимог.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Березнегуватської селищної ради задоволено, ухвалено про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини строком на два місяця. У задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачкою доведено поважність причин пропуску строку на подачу заяви, але вимоги помилково пред`явлені до ОСОБА_1 , яка не є належним відповідачем у справі, оскільки не прийняла спадщину.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить частково скасувати рішення суду та встановити їй додатковий строк для подачі заяви.

У змісті скарги зазначила, що і позивачка, і вона, як відповідач є спадкоємцями за заповітом, після смерті їх матері. Разом з позивачкою мала намір оформити спадщину, за прийняттям якої своєчасно не звернулася до нотаріуса, у зв`язку бойовими діями на території селища та була вимушена переселитися до Дніпропетровської області. У травні 2023 року вони разом з сестрою повернулися додому і разом звернулися до нотаріуса, яка їм відмовила у прийнятті заяви за пропуском строку. Тому після відкриття провадження у справі за позовом її сестри ОСОБА_2 мала намір подати зустрічний позов, але суд розглянув справу у підготовчому засіданні та позбавив її можливості на подачу зустрічного позову, внаслідок чого просила їй визначити додатковий строк на прийняття спадщини, після смерті матері.

Рішення в частині задоволення вимог ОСОБА_2 ОСОБА_1 не оскаржила, вважаючи правильним встановлення для кожної із спадкоємиць додаткових строків на подачу заяв про прийняття спадщини.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, внаслідок чого справа розглянута за відсутністю учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 пред`явлені до селищної ради та одночасно відмовляючи у позові до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що інша сестра не є належним відповідачем у справі, так як не прийняла спадщину.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку.

Спадкодавиця ОСОБА_3 за життя склала заповіт на користь позивачки та відповідачки ОСОБА_1 , які є її доньками, у якому їм заповіла усе належне їй майно у рівних частках.

Тому позивачка ОСОБА_2 та її сестра відповідачка ОСОБА_1 мають рівні права на прийняття спадщини за заповітом. Обидві на момент смерті разом зі спадкодавицею не проживали, а тому були зобов`язані звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Однак цього не зробили, у зв`язку з початком російської агресії на території України, після смерті матері та до закінчення строку на прийняття спадщини.

Як зазначила позивачка у змісті свого позову, та відповідачка ОСОБА_1 у змісті своєї апеляції, вони обидві тимчасово до травня 2023 року виїхали з території Березнегуватської селищної громади та звернулися до нотаріуса лише при поверненні. Обом сестрам було відмовлено за пропуском строку.

В подальшому ОСОБА_2 звернулася із цим позовом, пред`явивши його до Березнегуватської селищної ради та іншої сестри, яка також зазначена у заповіті, як відповідачки.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, при вирішенні справи встановлено, що ніхто із сторін на час виникнення спору не є таким, що прийняв спадщину, зокрема селищна громада, але пред`являючи вимоги до іншої сестри, яка визначена спадкодавицею у заповіті, позивачка правильно вважала, що цей спір впливатиме на права та інтереси іншої особи, яка також буде звертатися за наданням їй додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини, а отже це рішення безпосередньо вплине на можливість реалізації її спадкових прав, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про коло належних відповідачів та можливість задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу учасники справи на власний розсуд розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав, так як збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, розглянувши справу у підготовчому засіданні, суд першої інстанції не лише позбавив відповідачку можливості пред`явити зустрічний позов, але помилково визнав її неналежною відповідачкою, внаслідок чого безпідставно відмовив позивачці ОСОБА_2 в задоволенні вимог пред`явлених до її сестри, зробив необґрунтований висновок, що відповідачкою ОСОБА_1 втрачено право на визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Отже, усі викладені вище та встановлені обставини справи дають обґрунтовану можливість колегії суддів дійти висновку, що суд при ухвалені рішення повинен був задовольнити позов пред`явлений не лише до Березнегуватської селищної ради, а і до відповідачки ОСОБА_1 ..

За наведеного у відповідності до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України рішення суду в частині відмови у задоволені позову слід скасувати, а рішення в частині задоволення позовних вимог змінити, вказавши про задоволення позову до усіх відповідачів у відповідності до мотивів, викладених у цієї постанові. Рішення в частині визначення додаткового строку слід залишити без змін, виходячи із змісту та меж пред`явленої апеляційної скарги.

В той же час у колегії суддів немає підстав для вирішення вимог ОСОБА_1 про визначення їй додаткового строку за відсутності подачі нею позову та розгляду його у суді першої інстанції, що не позбавляє її права на пред`явлення таких позовних вимог у загальному порядку до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 скасувати, а рішення того ж суду в частині задоволених позовних вимог змінити, вказавши про зміну мотивувальної частини в редакції цієї постанови та задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Березнегуватської селищної ради, третя особа приватний нотаріус, про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Рішення в частині визначення ОСОБА_2 додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді В. В. Коломієць

О. В. Локтіонова