Справа № 303/5378/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому заяву адвоката Ільницького Сергія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (представник - адвокат Овсепян Кристина Адіківна) до ОСОБА_2 (представник адвокат Ільницький Сергій Михайлович), третя особа Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ільницький С.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дітей у якій зазначив, що у рішенні суду не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без виклику учасників справи в судове засідання, оскільки необхідність у такому відсутня.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

10.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей .

У відзиві на позовну заяву адвокат Ільницький С.М. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн.

02.08.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по цивільній справі № 303/5378/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дітей. Зазначеним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Частинами 1, 3 статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої сторони, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника; юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI). Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частинами 1, 3 статті 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

У статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки для її розгляду.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на позивача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що 13.10.2022 адвокат Ільницький С.М. та Сідун М.Ю. уклали договір про надання правової допомоги.

Пунктом 4.1 зазначеного договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар по домовленості сторін.

На підставі зазначеного договору адвокатом Ільницьким С.М. видано ордер на представництво інтересів ОСОБА_2 у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області, який надано суду на підтвердження його повноважень.

Адвокат Ільницький С.М. має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до рішення Закарпатської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 16.09.2011 №3, на підтвердження чого видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/704.

Відповідно до опису наданих адвокатом послуг згідно укладеного із ОСОБА_2 договору від 13.10.2022 про надання правничої допомоги, ОСОБА_3 надано ОСОБА_2 наступну правову допомогу:

1) вивчення наданих клієнтом документів (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 02 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 1000 грн. );

2) перегляд законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 02 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 1000 грн.);

3) надання консультацій клієнту, підготовка адвокатських запитів (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 03 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 1500 грн.)

4) підготовка заяв по суті справи, відзиву, заперечення (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 08 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 4000 грн.)

5) підготовка заяв з процесуальних питань, клопотань, заяв, тощо (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 02 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 1000 грн.)

6) участь у судових засіданнях (кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги 04 год.00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги - 2000 грн.)

Всього кількість витраченого часу на надання правничої (правової) допомоги становить 21 год. 00 хв., вартість наданої правничої (правової) допомоги складає 10500,00 грн.

Відповідно квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 13.10.2022, адвокатом Ільницьким С.М. прийнято від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок) на підставі договору від 13.10.2022.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року дійшла до висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Таким чином, оскільки позивач та його представник жодним чином не заперечили проти вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд зменшити розмір витрат на оплату витрат на професійну правничу допомогу або відмовити в їх стягненні.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Ільницький С.М. в строк передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України надав суду докази розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для відповідачки, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію відповідачки; кількістю проведених судових засідань за участю адвоката.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому заява представника відповідача ОСОБА_3 про стягнення витрат за надання правничої допомоги підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 127, 133, 137, 259-261, 270, 273, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Ільницького Сергія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дітей - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) витрати на надання правничої допомоги у розмірі 10500,00 гривень (десять тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя