ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6325/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначив, що з 30.01.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 49. У подружжя народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не підтримують шлюбних відносин, не проживають разом, кожен з подружжя живе своїм життям. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин.

Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати.

Крім того, зважаючи на те, що з відповідачем не досягнуто згоди про утримання доньки, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 10000 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2020, до досягнення повноліття.

Ухвалою суду від 31.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

21.08.2023 відповідачем надано відзив на позов у якому визнаються вимоги про розірвання шлюбу та частково вимоги про стягнення аліментів. Відповідач при визначення розміру аліментів просить суд врахувати наявність малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь якого стягуються аліменти та офіційний заробіток одержаний відповідачем щомісяця у КП «Київський метрополітен». Відтак, заявлений позов в частині стягнення аліментів просить задовольнити згідно чинного законодавства.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30.01.2009 перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 49.

Відповідач надав заяву про визнання позову щодо позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов про розірвання шлюбу у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та вихованню дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 30.01.2009 перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 49. У подружжя народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач вказує, що донька перебуває на утриманні позивача в зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 10000 грн.

Відповідач позов визнає частково, просить врахувати наявність сина, ОСОБА_5 на утримання якого сплачує аліменти та отримання стабільного заробітку.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що відповідач отримує щомісячний дохід 24000 грн., відтак має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. ст.180,191 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі статтями 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обстави, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення аліментів, а також їх розмір.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 p. у справі № 6-143цс13.

Положеннями ч. 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відтак, зважаючи на наявність у відповідача малолітнього сина ОСОБА_5 , розмір щомісячного відрахування по сплаті аліментів на сина, офіційний дохід відповідача та працевлаштування у КП «Київський метрополітен», суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 28.07.2023, до досягнення повноліття, що буде достатнім для її матеріального забезпечення.

Крім того, позивачка не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та навчання дитини в порядку статті 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 11, 27, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 30.01.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 49.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за позовними вимогами про розірвання шлюбу в розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі у розмірі 1/3 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.07.2023 до досягнення дитиною повнолітня.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2023

Суддя Комаревцева Л.В.