Справа номер 472/357/23 Головуючий суду першої інстанції Чаричанський П. О.
Провадження номер 22-ц/812/926/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Коломієць В. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є. В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року, ухвалене об 11 год 33 хв під головуванням судді Чаричанського П. О. у приміщенні суду у смт. Веселинове, повний текст якого складено 20 червня 2023 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є батьком двох синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішень Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2015 року та від 07 лютого 2023 року позивач сплачує на утримання сина ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, а на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно.

На теперішній час позивач отримує грошове забезпечення військовослужбовця ЗСУ. Відрахування аліментів становить половину його заробітку, що ставить його у несприятливі умови, оскільки на його утриманні перебувають також його батьки та він має необхідність у придбанні певної військової амуніції за власний кошт.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також нерівне матеріальне забезпечення синів, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_6 з 1/3 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідач заперечувала у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для зміни розміру аліментів, визначені ст.192 СК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2015 року по справі №472/1232/15-ц на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення мотивоване тим, що розмір аліментів на двох дітей, який сплачує ОСОБА_3 , складає частку від його заробітку, що суперечить статті 183 СК України та статті 161 ЦПК України. Крім того, визначений розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та справедливим по відношенню до іншої дитини, на яку він сплачує аліменти.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову.

Відповідач не погоджується із посиланням суду на статті 183 СК України та 161 ЦПК України, оскільки вони стосуються вимог у наказному провадженні, а не у позовному. Розмір аліментів, зазначений в статті 183 СК України, обмежений лише для подання заяви про видачу судового наказу.

Крім того відповідачем зазначено, що матеріальний стан позивача покращився, а не погіршився, а тому відсутні підстави для зміни розміру аліментів. Наявність на утриманні позивача дитини з інвалідністю існувала на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , а тому це теж не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 31 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено справу до розгляду на 30 серпня 2023 року на 09 год 20 хв.

Сторони та їх представники належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

29 серпня 2023 року представник позивача з порушенням строків, передбачених статтею 212 ЦПК України, подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Проте, 30 серпня 2023 року у призначений судом час судового засідання знаходилася поза мережею підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

28 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його виїздом за межі Миколаївської області, хоча 02 серпня 2023 року звертався із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Згідно з ч.2, 5 ст.212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до вимог ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач, яка є учасником справи, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. Вона була завчасно повідомлена про розгляд справи та необмежена у виборі представника своїх інтересів в суді. Зазначена представником відповідача причина відкладення розгляду справи належними доказами не підтверджена.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 виснував, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Матеріали справи свідчать, що відповідач реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на позовну заяву, численних поясненнях, апеляційній скарзі, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Позивач та його представник належним чином були повідомлені про розгляд справи. Представник позивача на зв`язок в режимі відеоконференції з апеляційним судом не вийшла, що не є підставою для неможливості розгляду справи в її відсутності.

Враховуючи викладене, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає можливим переглянути справу за відсутності сторін та їх представників, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Вказана позиція відображена також у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2022 року у справі №175/4075/18 та від 09 лютого 2023 року у справі №824/85/21.

Стосовно клопотання представника позивача про залучення до участі у справі правонаступника третьої особи Веселинівського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) колегією суддів ухвалено відмовити у задоволенні цього клопотання, оскільки доказів правонаступництва представлено не було. Третя особа, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, заяв про наявність у неї правонаступника не надсилала.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_3 є батьком двох синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2015 року до досягнення сином повноліття.

Зі змісту вказаного рішення випливає, що розмір аліментів був визначений судом з урахуванням визнання ОСОБА_3 позовних вимог.

На час ухвалення цього судового рішення ОСОБА_3 був також платником аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2011 року у розмірі 40% від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, погоджуючись сплачувати на утримання сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, позивач знав, що є також платником аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .

Розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 змінювався двічі. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року аліменти були визначені у розмірі 1000 грн, а рішенням від 07 лютого 2023 року у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відповідно до довідки про доходи від 19 квітня 2023 року №20/1793 ОСОБА_3 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на постійній основі.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_3 зазначав, що він сплачує аліменти на двох дітей у загальному розмірі частки його заробітку, що погіршує його матеріальне становище, аліменти двом синам сплачуються у різному розмірі, що не є справедливим по відношенню до дитини, яка отримує менший розмір. Крім того вказував на те, що надає матеріальну допомогу на утримання своїм батькам.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Зі змісту досліджених доказів вбачається, що позивач був працевлаштованим на час стягнення з нього аліментів на утримання обох синів. На час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 він був платником аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , проте погодився сплачувати на утримання ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно. Доказів погіршення матеріального або сімейного становища на час розгляду цієї справи позивач не надав.

За такого, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 не відповідає обставинам справи та вимогам вищевикладеного законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, наслідком чого стала невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позовудо ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 30 серпня 2023 року.