УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

29 серпня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді Гордійчук І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Рівненським міським судом Рівненської області, та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача ст.27 ЦПК України, альтернативна підсудність за вибором позивача - ст. 28 ЦПК України, та виключна підсудність - ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 27ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 28.08.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим, знятим з реєстраційного обліку не значиться.

Позивач не зазначила місце проживання відповідача. Доказів, місцезнаходження майна відповідача чи за останнього відомого зареєстрованого його місця проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) в м.Рівне суду надано не було.

При зверненні до суду позивач визначила альтернативну підсудність, за її місцем проживання.

Проте, відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не надано документів, які в розумінні ст.28 ЦПК Українита вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",підтверджують зареєстроване місце проживання чи перебування позивача на території м.Рівне. Також позивачем не долучено інших доказів для можливості застосування у даній справі альтернативної підсудності.

Натомість матеріали справи місять довідку про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 .

Таким чином, дана справа не підсудна Рівненському міському суду Рівненської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом, про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини, наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, встановленим законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч.1ст.378 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду .

Згідно ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що дана позовна заява підсудна Сарненському районному суду Рівненської області, в порядку цивільного судочинства, та підлягає направленню до цього суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - передати на розгляд за підсудністю до Сарненського районного суду Рівненської області (вулиця Залоги, 5, Сарни, Рівненська область, 34504).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Гордійчук