22.08.2023 Справа № 756/3013/23
Справа № 756/3013/23
Провадження № 2-др/756/107/23
22 серпня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Діденко Є.В.,
за участю секретаря - Гасанової Л.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ», про визнання незаконним і скасування наказу,
Рішенням суду від 27.07.2023 року позов задоволено, вирішено визнати неправомірним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ» від 24 березня 2022 року в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . Стягнено відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 073,50 грн.

Також, 01.08.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу з копіями документів, про що було зроблено повідомлення під час розгляду справи.

В судове засідання позивач не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, направила клопотання про відкладення справи, через перебування за кордоном у відпустці.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає можливим розглянути справу без присутності учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, позивачем суду надано: договір про надання правничої допомоги б/н від 07.10.2022 року з адвокатом Карпюк А.В., рахунок 27/07/2023 від 27.07.2023 року з переліком дій адвоката на загальну суму 20 000,00 грн., акт приймання-передачі наданих робіт (послуг) від 27.07.2023 року на суму 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання правничої допомоги, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору.

Пунктами 4.7, 4.8 Договорупро надання правничої допомоги передбачено, що підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку.

Надаючи оцінку поданим позивачем документам, суд зазначає, що у Договоріпро надання правничої допомоги, сума гонорару, як це передбачено статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не узгоджена. Додаток 1 до договору відсутній і суду не надавався.

Таким чином, позивачем не доведено узгодження в договорі суми гонорару у передбаченому законом порядку, що виключає можливість стягнення заявлених позивачем витрат.

Крім того, суд приймає до уваги, що компенсації підлягають не тільки фактично понесені витрати на правничу допомогу, але й ті, які особа має понести. Водночас, з урахуванням наявності рахунку та положень пунктів 4.7, 4.8 Договору, суд не може не звернути увагу на відсутність доказів сплати гонорару, або доказів відтермінування такого обов`язку.

Відтак, заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню за недоведеністю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 137, 141, 263-265, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у стягненні витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ», про визнання незаконним і скасування наказу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко