Справа № 524/1136/23
Провадження №2/524/1082/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до суду звернулося АТ «Таскомбанк» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , у відповідності до умов якого ОСОБА_1 отримала строковий кредит у розмірі 169 456,21 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту, зі строком 48 місяців, річними процентами у розмірі 0,01% від суми боргу за договором, та щомісячними процентами у розмірі 2,49 % від суми кредиту.

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язання за ним належним чином не виконує, не сплачує нараховані проценти за користування кредитом, в результаті чого станом на 01.11.2022 року має заборгованість в розмірі 230 083,35 грн., що складається із: - заборгованість по тілу кредиту 162 550,98 грн.; - заборгованість за річними процентами 21,01 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 67 511,36 грн.

20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 200921, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про сплату заборгованості. Однак, відповідач заборгованість не сплатила, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 230 083,35 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, залучено по справі учасників, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54).

19 травня 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 62-67).

Представник вказував на необґрунтованість позовних вимог із посиланням на постанову Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 щодо природи паспорту кредитування, постанову ВП Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 щодо умов та правил отримання фінансових кредитів. Також, представник відповідача висловив свою незгоду щодо наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідача та ненадання позивачем доказів отримання відповідачем кредиту. Просив відмовити у задоволенні позову.

30 травня 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», витребування у відповідача письмових доказів (а.с. 69).

Ухвалою суду від 30 травня 2023 року залучено до участі у справі третьою особою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», витребувано від позивача оригінали та копії письмових доказів по справі (а.с. 71).

05 червня 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 75-76).

Позивач висловив свою незгоду із відзивом на позов. Вказали, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, що підтверджується наданими суду оригіналами виписок по рахунку, в яких відображено, зокрема, і операції погашення заборгованості. Крім того, до укладання кредитного договору позичальник ознайомився з умовами кредитного договору, примірник договору, паспорту кредиту та умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» отримала. Докази видачі кредитних коштів позичальнику позивач надав до позовної заяви. Щодо необґрунтованості наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості, вказали на безпідставність такого, оскільки самим відповідачем не надано суду власного розрахунку на спростування викладених обставин. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

09 червня 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло заперечення на позовну заяву (а.с. 89-93), що є фактично повторенням поданого раніше відзиву на позов. Додатково вказав на порушення позивачем строків подання до суду доказів. Просив відмовити у задоволенні позову.

19 червня 2023 року до суду від позивача АТ «Таскомбанк» надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 1114-115).

22 червня 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 122-126).

28 червня 2023 року представник відповідача надав документи, що підтверджували факт виконання вимог передбачених ст. 178 - 181 ЦПК України.

У судове засідання 30 серпня 2023 року представник позивача АТ «Таскомбанк», відповідач ОСОБА_1 (повторно) та її представник ОСОБА_2 , представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», котрі були повідомлені судом належним чином про час, дату та місце розгляду справи, не прибули.

Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року було відмовлено представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання представника позивача АТ «Таскомбанк» Подановського Т.Р. було задоволено. Постановлено провести розгляд цивільної справи за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у відсутності представника позивача АТ «Таскомбанк», відповідача ОСОБА_1 та її представника Гонтара В.М., представника третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

05 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , що підтверджується підписами сторін на кредитному договорі (а.с. 6).

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, кредит надано в сумі 169 456,21 грн. на строк 48 місяців.

Відповідно до п. 1.3 договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 5222756, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що, підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами:

- на користь ОСОБА_1 - 30 000 грн. за рахунок кредиту КД № від 05.02.2021 року, рахунок у АТ «Таскомбанк»;

- на користь ОСОБА_1 - 23 775,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Z.06.00501.005692871 від 12.09.2019 року за рахунок кредитних коштів по НОМЕР_1 від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ОСОБА_1 44 491,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Р20.00501.005835582 від 18.10.2019 року за рахунок кредитних коштів по НОМЕР_1 від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ОСОБА_1 42 598,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Z06.00501.005148841 від 15.04.2019 року за рахунок кредитних коштів по КД № від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 19 899,01 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 05.02.2021 року;

- на користь ПАТ «Страхова Група «ТАС» - 650,00 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -КМZ від 05.02.2021 року;

- на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 800,00 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -ІО від 05.02.2021 року;

- на користь ТОВ «ЦФР» - 200,00 грн., оплата за електронний ключ до додатку «Support.ua», SU від 05.02.2021 року.

Відповідно до п. 2.1 договору всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 року, які розміщені на сайті та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір.

Згідно з паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5222756, який також підписано відповідачем ОСОБА_1 , остання отримала кредит на строк 48 місяців з платою за користування 0,01 % річних та 2,49 % щомісячно. Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) наведено у п. 6 Паспорту кредиту, який було підписано ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до позичальників за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с. 11-15).

Як вбачається з додатків до договору факторингу, на користь АТ «Таскомбанк» ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило в тому числі і вимоги за кредитним договором від 05.02.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 16).

30 вересня 2022 року АТ «Таскомбанк» направило ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 17040/70.2.2, в якій повідомила про відступлення прав вимоги за договором № від 05.02.2021 року, наявність заборгованості та необхідність її сплати, що підтверджується копіями повідомлення-вимоги, фіскального чеку ПАТ «Укрпошта», опису вкладення у цінний лист та списку згрупованих відправлень (а.с. 38-40).

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 01.11.2022 року за кредитним договором № від 05.02.2021 року, ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 230 083,35грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту 162 550,98 грн.; - заборгованість за річними процентами 21,01 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 67 511,36 грн.

Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Таскомбанк» до суду за захистом своїх прав.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд звертає увагу на те, що кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики він є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (частина перша статті 638 ЦК України).

Зокрема, в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року в справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 05.02.2021 року було укладено кредитний договір № , ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу строковий кредит у розмірі 169 456,21 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача станом на 01.11.2022 року склалась заборгованість за кредитом в розмірі - 230 083,35грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту 162 550,98 грн.; - заборгованість за річними процентами 21,01 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 67 511,36 грн. Даний факт постає із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 18).

Сам розмір заборгованості відповідачем та його представником спростовано не було. Заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку, відповідач та її представник власного розрахунку не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплачена, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з останньої на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором № від 05.02.2021 року у розмірі 230 083,35 грн.

Відносно доводів відповідача про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту перерахування їй кредитних коштів, суд зазначає, що кредитний договір є консенсуальним, тобто укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору.

Крім того, у самому кредитному договорі зазначено, що, підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами:

- на користь ОСОБА_1 - 30 000 грн. за рахунок кредиту КД № від 05.02.2021 року, рахунок у АТ «Таскомбанк»;

- на користь ОСОБА_1 - 23 775,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Z.06.00501.005692871 від 12.09.2019 року за рахунок кредитних коштів по НОМЕР_1 від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ОСОБА_1 44 491,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Р20.00501.005835582 від 18.10.2019 року за рахунок кредитних коштів по НОМЕР_1 від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ОСОБА_1 42 598,00 грн. на погашення заборгованості по КД № Z06.00501.005148841 від 15.04.2019 року за рахунок кредитних коштів по КД № від 05.02.2021 року, рахунок у ПАТ «Ідея Банк»;

- на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 19 899,01 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 05.02.2021 року;

- на користь ПАТ «Страхова Група «ТАС» - 650,00 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -КМZ від 05.02.2021 року;

- на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 800,00 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -ІО від 05.02.2021 року;

- на користь ТОВ «ЦФР» - 200,00 грн., оплата за електронний ключ до додатку «Support.ua», SU від 05.02.2021 року.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору кредитні кошти видавались ОСОБА_1 для погашення іншої кредитної заборгованості, зазначеними обставинами спростовуються доводи відповідача про те, що фактично їй грошові кошти не видавались.

Так, платіжними дорученнями від 05.02.2021 року були перераховані грошові кошти у сумі 23 775,00 грн., 30 000,00 грн., 42 598,00 грн. та 44 491,00 грн. для погашення заборгованості за іншими кредитними договорами (а.с. 32-33).

Як постає з Довідки від 03.03.3023 року за № 8596278- SG, ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, за що щомісячно їй нараховувались відсотки, та вчиняла дії щодо часткової сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками протягом періоду кредитування (а.с. 79).

Суду не надано відповідачем та її представником належних та допустимих доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо незгоди із розміром нарахованих їй відсотків за користування кредитом, а продовжувала користуватися коштами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Щодо Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», затверджених наказом Генерального директора ТОВ «ФК «ЦФР» Моложавої О.М. за № 13 від 04.05.2020 року, то відповідно до п. 2.1 договору такі Умови розміщені на сайті та позичальник ознайомився з ними до укладення цього договору.

Крім того, суд зазначає, що розмір кредиту, строк його надання, розмір процентів, які позивачем пред`явлені до стягнення в межах цього позову, погоджені сторонами у кредитному договорі та паспорті кредиту, які особисто підписані сторонами та долучені до матеріалів справи.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3451,25 грн, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Даний позов розглянуто в межах заявлених Банком вимог.

Сторони у справі не подавали заяви про стягнення будь-яких інших судових витрат.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов АТ «Таскомбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 05.02.2021 року, що виникла станом на 01.11.2022 року, у розмірі 230 083,35 грн. та складається із: - заборгованість по тілу кредиту 162 550,98 грн.; - заборгованість за річними процентами 21,01 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 67 511,36 грн., а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 3 451,25 грн.

Позивач: АТ «Таскомбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.№ 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», юридична адреса: м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, буд. № 50-Б.

Повне рішення суду виготовлено 30 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: