Справа №757/8848/22-ц
17.08.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді Перекупка І.Г.,
при секретарі Конончук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Богунського районного суду м. Житомир справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 21 березня 2021 р. ОСОБА_2 (далі - Відповідач) пошкодив двигун автомобіля «ОРЕL Zаfіrа» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому, ОСОБА_1 (далі - Позивач) на загальну суму 44 000 (сорок чотири тисячі) грн. Саме тому, він, ОСОБА_1 полагодив двигун за власні кошти про що свідчать письмові розписки № 1 від 21.04.2021 та розписка № 2 від 21.04.2021, котрі були складені у присутності двох свідків ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач зобов`язувався йому, ОСОБА_1 повернути вказані кошти до 01 липня 2021 однак, свої зобов`язання згідно вказаній в борговій розписці строки виконав частково відшкодувавши 5 000 (п`ять тисяч грн.). Він, ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою повернути йому, ОСОБА_1 гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертає. Це змусило його, ОСОБА_1 звернутися за захистом порушеного права до суду.
До судового засідання позивач не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяви про розгляд справи без його участі. (а. с. 63,77).
Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином але конверти поверталися до суду з підстав «закінчення терміну зберігання». (а. с. 59, 61, 65, 69).
Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив.
Позивач 21.02.2022 р. звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
16 січня 2023 р. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва справу направлено по підсудності до Богунського районного суду м. Житомира. (а. с. 32-33).
17.04.2023 р. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею призначено суддю Перекупка І.Г. (а. с. 40-41).
11.05.2023 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомира справу прийнято до свого провадження та призначено до слухання на 14.30 год. 04.07.2023 р. (а. с. 52-53).
Враховуючи те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, за згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно розписки від 21 квітня 2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у квартирі АДРЕСА_2 , у присутності свідків: ОСОБА_3 , 1989 р. н., ОСОБА_4 , 1976 р. н. зобов`язується користуватися автомобілем «ОРЕL Zаfіrа» д. н. з. НОМЕР_1 і за пошкодження автомобіля буде відповідати особисто. Обязується виплачувати ОСОБА_1 кожного тижня по 2 500 (дві тисячі п`ятсот грн.) (а. с. 11).
Відповідно розписки від 21 квітня 2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у квартирі АДРЕСА_2 , у присутності свідків: ОСОБА_3 , 1989 р. н., ОСОБА_4 , 1976 р. н. зобов`язується повернути ОСОБА_1 , 44 000 (сорок чотри тисячі грн.) за пошкоджений двигун автомобіля «ОРЕL Zаfіrа» д. н. з. НОМЕР_1 до 01 липня 2021. Вказана розписка підписана ОСОБА_2 , свідками та ОСОБА_1 (а. с. 12).
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.
Статтею 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Цією статтею передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі.
Наявність оригіналу розписку в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання, на чому наголошено у постанові Верховного Суду України від 25.04.2012 у справі № 6-24ц12.
Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, така розписка свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначити слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження про завершену дію передання коштів позичальнику, що міститься в тексті договору, не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердження укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення.
Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постанові від 08.04.2021 у справі №500/1755/17.
Досліджуючи надану позивачем для огляду копію розписки, суд встановив, що вона написана після того, як користувався автомобілем автомобіля «ОРЕL Zаfіrа» д. н. з. НОМЕР_1 та пошкодив двигун автомобіля, тобто, факт укладення договору і отримання позичальником автомобіля за договором підтверджено належним (письмовим) доказом. Іншого відповідачем не доведено.
Як зазначає позивач, 17.08.2021 ОСОБА_2 частково відшкодована сумма у сумі 5 000 (п`ять тисяч грн.) 00 коп.
На час розгляду справи невиконаним залишилось зобов`язання в часті не сплати боргу в сумі 39 000 (тридцять дев`ять тис. грн.), доказів зворотного суду не надано.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених речовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що у справі відсутні докази належного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором позики, а також те, що відповідач частково погасив борг, суд позовні вимоги про стягнення з відповідача основної суми грошового зобов`язання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно абз. 6 ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. (а. с. 50).
На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 207, 524, 526, 530, 533, 536, 545, 610, 612, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, ст. ст. 5, 10, 12-13, 18, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний № НОМЕР_3 ), паспорт НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у квартирі АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики в розмірі: 39 000 (тридцять дев`ять тис. грн.) 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка