Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/1849/22
Провадження № 2/357/2809/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" серпня 2023 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Б. І.

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква заяву судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про самовідвід в цивільній справі № 357/1849/22 (провадження № 2/357/2809/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Леся Вікторівна про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Леся Вікторівна про визнання недійсним договору дарування.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року матеріали вищевказаної цивільної справи були передані на розгляд головуючому судді Кошелю Б.І. (а. с. 17).

Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року провадження у вищезазначеній справі було закрито (а. с. 182-184).

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с. 234-236).

Після повернення матеріалів вищевказаної цивільної справи з Київського апеляційного суду, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду (а. с. 238), справа передана судді Кошелю Б.І. для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу ( самовідводу ) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, головуючий суддя по даній справі Кошель Б.І. позбавлений можливості подальшого розгляду даної цивільної справи та підлягає відводу (самовідводу).

Такий висновок відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

До того ж, пунктом 1 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід ( самовідвід ) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України зазначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 9 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41, 353, 376 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про самовідвід в цивільній справі № 357/1849/22 (провадження № 2/357/2809/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Леся Вікторівна про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Цивільну справу № 357/1849/23 (провадження № 2/357/2809/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Леся Вікторівна про визнання недійсним договору дарування - передати для повторного автоматизованого розподілу для визначення нового складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Кошель