РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1128/23

Провадження №2/534/297/23

22 серпня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючого судді Комарової Д.Ю.,

за участі: секретаря судового засідання Струц А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 28.04.2023 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани відносно директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості» ОСОБА_1 .

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі контракту № 49 від 16.06.2010 року ОСОБА_1 обіймає посаду директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості», засновником якого є Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області.

28.04.2023 року розпорядженням № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності - директору комунального закладу культури «Міський Палац культури та творчості» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії за квітень 2023 року (134% посадового окладу) у зв`язку із не забезпеченням раціонального використання бюджетних коштів; не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового бюджетного законодавства України, що призвело до завищення потреби в бюджетних асигнуваннях, що штучно створило економію фонду оплати праці в закладі культури, а саме за порушення підпункту 2.3.7 пункту 2.3, підпункту 5.3.6 пункту 5.3 контракту № 49 від 16.10.2010.

Отже, застосовуючи до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани, на думку позивача, відповідач не зазначив у розпорядженні, за які саме порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 оголошено догану, в чому саме полягає незабезпечення раціонального використання бюджетних коштів, не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового, бюджетного законодавства, не взято до уваги відповідь директора комунального закладу культури Меренкова О.В. на запит відділу культури, спорту і туризму Горішньоплавнівської міської ради, в якій він зазначив, що діяв в рамках повноважень та в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисом на 2022 рік.

Отже, вважає розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський Палац культур творчості» ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що суперечить законодавству про працю.

Також у позовній заяві зазначено, що позивач надсилав запит до міського голови Горішньоплавнівської міської ради про витребування документів, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, у зв`язку з тим, що він не був ознайомлений зі змістом зазначених документів. Проте у наданні запитуваних документів йому було відмовлено.

Ухвалою суду від 06.06.2023 позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21 червня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач звернувся до неналежного відповідача.

20.07.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає доводи відповідача безпідставними та наголошує, що Горішньоплавнівська міська рада є належним відповідачем, крім того звертає увагу на те, що у відзиві не наведено доводів, підтверджених доказами, на спростування тверджень позивача про порушення чинного законодавства при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача - адвокат Єгоров С.А. у судовому засіданні подав заяву про виправлення описки, а саме: зазначив, що позивачем помилково вказано у позовній вимозі визнати незаконним та скасувати розпорядження №68-р Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 28.04.2023, замість правильного - визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області №68-р від 28.04.2023. Оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати незаконним та скасувати саме розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» ОСОБА_1 , до позовної заяви долучає копію зазначеного розпорядження, завірену належним чином, суд дійшов висновку про те, що заява про виправлення описки не є заявою про збільшення або зменшення позовних вимог, заявою про зміну предмета чи підстав позову, для яких статтею 49 ЦПК України передбачено строк, у який вони повинні бути подані. Тому суд ухвалив прийняти зазначену заяву про виправлення описки та вважати правильною наступну вимогу позивача: визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд задовольнити позовну заяву. Наголошували, що особі, яка притягується до дисциплінарної відповідальності, має бути роз`яснено, в чому саме полягає його порушення трудової дисципліни, час та місце, де відбулось порушення, норми, які порушив працівник, можливість надати пояснення. Проте відповідач зазначених дій не виконав та у судовому засіданні не спростував доводів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Горішньоплавнівської міської ради у судовому засіданні позов не визнав повністю з підстав, викладених у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив.

Представник відповідача наголошував, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки контракт укладено між міським головою з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони. Таким чином Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області не є роботодавцем для директора КЗК «Міський Палац культури і творчості» та не приймала рішень щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, отже не є відповідачем по справі. Належним відповідачем, на думку представника відповідача, є міський голова Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача Горішньоплавнівської міської ради, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно, а також оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року № 554/9493/17 (провадження № 61-38286св18).

Рішенням Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 25.10.2022 створено юридичну особу та затверджено статут комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості». Пунктом 1.3. Статуту закріплено, що засновником Закладу культури є Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 10-11).

Згідно контракту № 49 від 16.06.2010 та додаткової угоди до цього контракту від 04.11.2022 міський голова, який діє від імені Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали контракт про те, що ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» (а.с. 14-15). Отже, міський голова виступає як уповноважена власником особа на укладення та розірвання контракту з позивачем. Міський голова відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» діє як посадова особа територіальної громади і не є самостійним відповідачем у трудовому спорі. Таким чином твердження відповідача про те, що позов заявлено до неналежного відповідача, є безпідставним.

28.04.2023 року розпорядженням № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності - директору комунального закладу культури «Міський Палац культури та творчості» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії за квітень 2023 року (134% посадового окладу) у зв`язку із не забезпеченням раціонального використання бюджетних коштів; не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового бюджетного законодавства України, що призвело до завищення потреби в бюджетних асигнуваннях, що штучно створило економію фонду оплати праці в закладі культури, а саме за порушення підпункту 2.3.7 пункту 2.3, підпункту 5.3.6 пункту 5.3 контракту № 49 від 16.10.2010 (а.с.7).

Підпунктом 2.3.7 контракту передбачено обов`язок керівника закладу культури і творчості забезпечувати раціональне та цільове використання закладом культури виділених йому бюджетних коштів, вживати заходи щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, обґрунтованого зменшення видатків закладу культури (а.с. 16).

Підпунктом 5.3.6 пункту 5.3 визначено, що керівник закладу культури може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний до закінчення терміну його дії з ініціативи Наймача, зокрема, у разі недотримання керівником трудового, фінансового та бюджетного законодавства (а.с. 20).

З пояснень позивача ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що у грудні 2022 року працівникам КЗК «Міський Палац культури і творчості» була виплачена премія, визначена на підставі Колективного договору та пунктів 2.3, 2.4 Положення про преміювання праці керівників, професіоналів, фахівців, спеціалістів, робітників та службовців КП «Міський Палац культури і творчості» (правонаступником якого є КЗК «Міський ПКіТ»), в яких зазначено, що розмір премії за місяць визначається працівникам згідно розрахунку планового фонду оплати праці на рік та встановлюється у відповідному наказі директора комунального закладу.

Також контрактом передбачено право керівника закладу застосовувати до працівників закладу культури заохочення відповідно до чинного законодавства. Тому, враховуючи обсяг робіт, виконаний працівниками закладу культури, керуючись власними повноваженнями, він ( ОСОБА_1 ) прийняв рішення про заохочення працівників за виробничі успіхи та високу якість роботи. При цьому видатки на виплату премій були проведені в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисом на 2022 рік.

Зазначені пояснення повністю узгоджуються з положеннями підпункту 2.2.5 Контракту №49 від 16.06.2023 (а.с. 16) та змістом відповіді директора комунального закладу № 139 від 20.04.2023 на запит начальника відділу культури, спорту і туризму Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 8).

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні підтвердила, що директор комунального закладу культури і туризму на власний розсуд має право встановлювати розмір премій підлеглим працівникам, а також зазначила, що ні контрактом, ні положенням про преміювання праці працівників не передбачено граничного розміру премії.

Враховуючи викладене, та відсутність доказів на підтвердження зворотного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 при призначенні премій працівникам закладу культури за грудень 2022 рік діяв у межах своїх повноважень.

Крім того, статтею 149 Кодексу законів про працю України встановлений обов`язок роботодавця зажадати від порушника трудової дисципліни пояснення до застосування дисциплінарного стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-2801цс15 зроблено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що на адресу КЗК «Міський Палац культури і туризму» надійшов запит начальника відділу культури, спорту і туризму Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №07-213 від 20.04.2023 про надання інформації щодо виплати премії працівникам комунального закладу у грудні 2022 року, у зазначеному запиті не повідомлялось про виявлені порушення в його діяннях як директора закладу та пропозицію надати пояснення з цього приводу. Листом №139 від 20.04.2023 ОСОБА_1 було направлено відповідь на зазначений вище запит.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що роботодавець не виконав обов`язку зажадати від порушника трудової дисципліни пояснення до застосування дисциплінарного стягнення, чим позбавив останнього можливості захистити себе від безпідставного застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, ОСОБА_1 не було повідомлено коли саме та яке порушення трудової дисципліни він вчинив.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-2801цс15 зазначено, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Проте, матеріалами справи та поясненнями відповідача не доведено факт порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 83 ЦПК України визначено порядок подання доказів. Так, частиною 4, 5 зазначеної статті встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У позовній заяві зазначено, що позивач звертався до міського голови Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області із запитом про надання документів, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а саме: копії акту перевірки, копії доповідної записки начальника фінансового управління Горішньоплавнівської міської ради Говорун А.І. від 14.04.2023 за № 03-27/85 та копії доповідної записки заступника міського голови Павленка І.О. (а.с. 22).

У відповідь на зазначений запит першим заступником міського голови надано відповідь №03-16/1682/1160 від 08.05.2023 про відмову у наданні копій запитуваних документів, посилаючись на те, що частина запитуваних документів відповідно до розпорядження міського голови №24 від 23.03.2023 віднесені до таких, що містять службову інформацію, а отже їх передача третім особам не дозволяється (а.с. 23).

Таким чином, позивач довів неможливість з об`єктивних причин подати докази, що стосуються предмету спору.

Оскільки зазначені документи мають суттєве значення для встановлення наявності чи відсутності порушення або неналежного виконання покладених на директора комунального закладу культури трудових обов`язків; його вини; наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на ОСОБА_1 трудових обов`язків, суд, керуючись завданнями цивільного судочинства, передбаченими статтею 2 ЦПК України, своєю ухвалою від 03.07.2023 задовольнив клопотання позивача про витребування доказів від відповідача.

У листі Горішньоплавнівської міської ради № 03-22/2631/1736 від 07.07.2023 зазначено, що у квітні 2023 року відповідач не приймав рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури, отже не має у своєму розпорядженні документів, зазначених в ухвалі суду.

Судом повторно 10.07.2023 встановлено строк для надання копії акту перевірки, копії доповідної записки начальника фінансового управління Горішньоплавнівської міської ради Говорун А.І. від 14.04.2023 за № 03-27/85 та копії доповідної записки заступника міського голови Павленка І.О., проте відповідач вдруге не виконав рішення суду.

У судовому засіданні, яке відбулось 22.08.2023, представник відповідача ОСОБА_3 надала пояснення щодо відмови у видачі копій зазначених документів. Вона зазначила, що документи, вказані в ухвалах суду, віднесено до документів службового користування, тому навіть суду відповідач не може надати копій цих документів, а позивач мав можливість ознайомитися з документам, проте не скористався цим правом. Таким чином, представник відповідача підтвердила, що документи, на підставі яких ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, знаходяться у розпорядженні Горішньоплавнівської міської ради, отже ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.07.2023 та 10.07.2023 безпідставно не були виконані відповідачем.

Частиною десятою статті 84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною п`ятою зазначеної статті передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України та запобігає зловживанню ними їхніми правами, вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Суд вважає, що вжив усіх заходів, закріплених у статтях 12, 76 - 78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263 - 265 ЦПК України, для установлення судом під час вирішення спору усіх обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів та можливості сторонам підтверджувати свої вимоги та заперечення належними доказами.

Отже, зважаючи на недобросовісну процесуальну поведінку відповідача, виходячи з обов`язку роботодавця довести факт винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, який відповідачем безпідставно не виконано, суд розглядає справу за наявними доказами та визнає обставини, викладені в позовній заяві, встановленими.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до переконання, що оскаржуване позивачем розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства: у ньому не зазначено всіх обставин вчинення працівником дисциплінарного проступку, коли саме він мав місце, відповідачем порушена процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності, не забезпечено право працівника на захист від безпідставних звинувачень та не підтверджено факт порушення трудової дисципліни, оскільки наявними матеріалами справи та поясненнями сторін спору доведено, що ОСОБА_1 при визначенні розміру премій підлеглим працівникам комунального закладу культури діяв у межах своїх повноважень, інших конкретних порушень в оскаржуваному розпорядженні не зазначено.

Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не було доведено і наявності вини позивача, що є обов`язковим елементом складу дисциплінарного проступку.

Отже, оскільки відповідачем не доведено правомірності винесеного розпорядження, суд вважає, що права позивача порушено, й отже вони підлягають захисту.

Вирішуючи питання про задоволення позову, суд керується положеннями ст. 16 ЦК України, яка визначає способи захисту цивільних прав, тому оскаржуване розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 68-р від 28.04.2023 слід визнати незаконним та скасувати.

Керуючись ст. 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості» ОСОБА_1 .

Стягнути з Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вулиця Миру, 24.

Суддя Д.Ю. Комарова

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2023.