Провадження №2/523/2626/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" серпня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу,

Установив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №985, був зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 16,17).

Заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено.

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №985, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвано.

До суду 23 лютого 2023 року надійшла заява ОСОБА_2 , що подана його представником-адвокатом Селівановим С. А. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відкрито провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , що подана його представником-адвокатом Селівановим С. А. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було скасовано.

Призначено судове засідання за нормами спрощеного позовного провадження на 01 травня 2023 року. Також судові засіданні призначались 16 травня 2023 року та 24 серпня 2023 року.

Позивач в судове засідання не з`явився та її представником - адвокатом Сон К. Е. надано на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, представник підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. (а.с. 74).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та з клопотання про відкладення розгляду справи не звертався.

Окрім того, в заяві про перегляд заочного рішення наголошував на тому, що він не має бажання розривати шлюб та докладе максимум зусиль для збереження родини, а ситуація, яка склалась, утому числі пов`язана з війною. агресією російської федерації, емоційний тягар та психологічний тиск, будуть подолані і з`єднають родину. (а.с. 37).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Викладене позивачем підтверджується:

- свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами від 27 листопада 2020 року, актовий №985. (а.с. 10).

- свідоцтвом про народження доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7).

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однак, згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із нормами статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За Цивільним кодексом України фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (частина третя статті 269 Цивільного кодексу України).

Особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, суд при розгляді справи керується верховенством права. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після ухвалення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, враховуючи конституційні норми щодо заборони на втручання в особисте і сімейне життя, до яких і відноситься перебування у шлюбі та вільне право на його розірвання, що є невід`ємним правом кожного, суд приходить до висновку, що, при умові того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, то у даному випадку зупинення провадження по справі суд розцінює, як втручання у його особисте життя та звуження його невід`ємних та конституційно закріплених прав на особисте життя.

За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої доньки, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , носить формальний характер і підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд,

Вирішив:

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №985, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2023 року.

Суддя