Справа № 233/953/23
Провадження № 2/756/2952/23
23 серпня 2023 року місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Ткач М.М.,
за участі секретаря судового засідання - Косянчук Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних збитків та пені,
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.03.2023 по справі №233/953/23 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про стягнення суми страхового відшкодування передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023 справу передано в провадження судді Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2023 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2023 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарасова Артура Вікторовича, позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2023, та визначено остаточний строк для подання заяви на усунення недоліків позовної заяви у термін 10 (десяти) днів з моменту отримання копії даної ухвали.
24.04.2023 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, разом із перекладом звіту про оцінку № 21-431 на державну (українську) мову.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.04.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про стягнення суми страхового відшкодування, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .
Представник позивача у засідання суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, 21.08.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Заперечень відносно заочного розгляду справи не висловив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «CITROEN C-ELYSEE» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.39).
03.07.2021 о 12 год. 50 хв. на автошляху «Лиман - Добропілля», поблизу 81 км, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 190D», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість, не дотримався безпечної дистанції (порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України), внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «CITROEN C-ELYSEE» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.10.2021 провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.21-22).
При цьому, слід зазначити, що провадження закрито не через відсутність складу адміністративного правопорушення, а така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини. Застосування п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
У силу ст.5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що транспортний засіб Mercedes-Benz 190D», д.н.з. НОМЕР_1 на дату ДТП (03.07.2021) був застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на підставі полісу № АО4654623 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вказана інформація міститься у відкритому доступі на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі п.34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з положенням п. 36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).
06.07.2021 позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.
Позивач зазначає, що автомобіль «CITROEN C-ELYSEE» д.н.з. НОМЕР_2 , було оглянуто аварійним комісаром ТДВ CK «Ю.Ес.Ай».
Однак, звіт про визначення вартості матеріального збитку автомобіль «CITROEN C-ELYSEE» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП проведений на замовлення відповідача, відсутній. При цьому, відповідач не надав жодного доказу на спростування зазначеного.
Вказане також не заперечено сторонами в розрізі положень ст. 76-81 ЦПК України.
Будь-яких доказів щодо неправомірних дій ФОП ОСОБА_4 під час складення звіту, матеріали справи не містять, як і не містять доказів складення звіту з порушенням вимог закону чинного законодавства.
Отже, підстави для неприйняття судом до уваги вищезазначеного звіту, у суду відсутні.
Відтак, звіт є належним і достовірним доказом матеріальних збитків, наряду з вказаним, жодна із сторін не просила суд призначити експертизу, яка б підтвердила чи спростувала звіт, а при дослідженні матеріалів справи, суд вважає за необхідне прийняти за основу вказаний звіт.
Станом на день розгляду справи докази сплати відповідачем позивачу суми страхового відшкодування, у матеріалах справи, відсутні та відповідачем відповідних доказів не надано.
В силу положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин.
Вартість послуг по проведенню вказаної вище оцінки становить 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 21-431 від 24.12.2021.
Відтак, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 2000,00 грн. витрат на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу.
Стосовно позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов до наступного.
Так, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Представник позивача у тексті позовної заяви зазначав, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, доданий до позову.
Водночас, судом встановлено, що у переліку документів, які додаються до позову та серед матеріалів, які долучені до позовної заяви, які надіслані суду вказані розрахунки відсутні. Що у свою чергу перешкоджає суду перевірити розрахунок пені із зазначенням розміру відсотків та від якої суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання і за який період часу нараховувалась пеня. Крім того, вказане перешкоджає також перевірити розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань із зазначенням сум несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання та періоду часу за який вони нараховувались.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних збитків та пені - задовольнити частково.
Врешті заявлених позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про сторін:
1. Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );
3. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Суддя М.М. Ткач