Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/943/23
Провадження №: 2-п/332/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кучеренко О.П. про перегляд заочного рішення від 19.04.2023 року ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди..

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено в повному обсязі.

21.07.2023 року представник відповідача адвокат Кучеренко О.П. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 19.04.2023 року, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування поважності пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, вказано про те, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача, відповідач не з`явилася у судове засідання через неотримання судових повісток, оскільки на час розгляду справи перебував за кордоном. Про наявність заочного рішення дізнався випадково через застосунок «Дія», коли було відкрито виконавче провадження. Копію заочного рішення представник відповідача отримав 23.06.2023 року.

По суті проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що в заочному рішенні суду не вказані дати судових засідань, у справі не має доказів завдання матеріальної шкоди, заподіяною позивачу внаслідок ДТП, незрозумілим є розрахунок розміру моральної шкоди, також не доведена вина відповідача у вчиненні ДТП, оскільки постанову Запорізького апеляційного суду 16.01.2023 року, справа №332/566/22, якою було встановлено його вину оскаржено в касаційному порядку. Зазначає, що такі обставини є підставою для перегляду заочного рішення.

На заяву представника відповідача позивачем подані письмові заперечення, в яких позивач зазначає про пропуск представником відповідача строку подання відповідної заяви про перегляд заочного рішення та неподання заяви про його поновлення. Позивач зазначає також, що відповідач належним чином повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання про проведення двох засідань судовими повістками, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній», доказом завданих матеріальних збитків є висновок експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ, квитанції автостоянки. Розмір моральної шкоди вираховувався виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням того, що автомобіль був його засобом пересування, відповідно після ДТП позивач втратив можливість користуватися ним та почав користуватися послугами громадського транспорту, що цілком очевидно вплинуло на його мобільність, потребувало додаткових витрат часу на очікування громадського транспорту на зупинках, змінився усталений уклад життя позивача, потрібно було займатися питаннями евакуації автомобіля після ДТП, відвідувати страхову компанію, займатися питаннями призначення та проведення експерти пошкодженого автомобіля, що у сукупності викликало певний емоційний стрес і дискомфорт. Розмір моральної шкоди склав навіть менше 10 відсотків від розміру матеріальної шкоди. Зазначає, що вина відповідача у вчиненні ДТП була встановлена постановою Запорізького апеляційного суду 16.01.2023 року, справа №332/566/22, яка набрала законної сили, була остаточною та оскарженню не підлягала. Крім того, позивач зауважує, що для скасування заочного рішення обов`язковою умовою має бути посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, однак таке посилання в заяві представника відповідача відсутнє взагалі.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву підтримав, просив скасувати заочне рішення.

Представник позивача заперечував проти перегляду заочного рішення, вважав заяву необґрунтованою.

Представник третьої особи просив вирішити заяву про перегляд заочного рішення на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст. 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що копію заочного рішення суду від 19.04.2023 року представником відповідача отримано 19.06.2023 року, про що свідчить відповідна заява представника відповідача з відповідною відміткою про отримання заочного рішення (а.с.197), отже, останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення мало бути 10.07.2023 року. Проте, заяву представником відповідача було подано через канцелярію суду лише 21.07.2023 року, тобто зі спливом 20-ти денного строку на її подання. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення матеріали справи не містять.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року, справа №214/5505/16 міститься правовий висновок наступного змісту:

П.43 Заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

П.44 Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України).

П.45 У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Отже пропуск строку подання заяви про перегляд заочного рішення є самостійною підставою для залишення такої заяви без задоволення.

Згідно приписів ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню при наявності двох обов`язкових умов:

1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,

2) докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, під час судового засідання суд встановив, що відповідач дійсно під час розгляду справи перебував за межами України, у зв`язку із чим, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, що є поважною причиною.

Однак в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача не посилається на докази, які мали б істотне значення для правильного (іншого) вирішення справи. Не надає представник відповідача і будь-яких інших доказів, які б могли мати істотне значення для вирішення справи.

Сам по собі факт перебування відповідача за межами України не є достатньою підставою для скасування заочного рішення.

З приводу доводів представника відповідача про не зазначення дат судових засідань в заочному рішенні суду слід зауважити, що статтею 265 ЦПК України визначені вимоги до змісту рішення суду, серед яких відсутня вимога про необхідність перелічувати у змісті рішення дати проведених судових засідань.

Згідно матеріалів справи судом було проведено два судових засідання по суті, а саме засідання від 05.04.2023 року та від 19.04.2023 року.

Частинами 1,3,8 ст.128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач викликався в судові засідання судовими повістками, які повернулися до суду з відміткою на поштових конвертах про відсутність особи за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання.

Таким чином, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином у встановленому процесуальним законом порядку.

Стосовно доводів представника відповідача про відсутність доказів завдання матеріальних збитків позивачу слід заначити, що в матеріалах справи міститься висновок експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №153-22 від 29.06.2022 року. Згідно цього висновку експерта вартість відновлювального ремонту, належного позивачу транспортного засобу складає 338652,70 грн.

Крім того, згідно накладною №1 від 31.01.2022 року, виданою ФОП ОСОБА_3 (свідоцтво про державну реєстрацію серії В03 №118681 від 18.02.2009 року) позивач витратив на оплату послуг евакуатора 1300,00 грн. Також згідно квитанцій №001901 від 04.05.2022 року, № 000651 від 09.06.2022 року, №002551 від 12.06.2022 року, №000590 від 03.08.2022 року, виданих ФОП ОСОБА_3 транспортний засіб позивача після ДТП протягом травня -серпня 2022 року зберігався на охоронюваній стоянці, вартість послуг стоянки складала 1800,00 грн.

Доводи представника відповідача щодо незрозумілості обрахування розміру моральної шкоди суд також не може прийняти до уваги, оскільки позивачем зазначено, що автомобіль був його засобом пересування, після ДТП позивач втратив можливість користуватися ним та почав користуватися послугами громадського транспорту, що цілком очевидно вплинуло на його мобільність, потребувало додаткових витрат часу на очікування громадського транспорту на зупинках, змінився усталений уклад життя позивача, була необхідність займатися питаннями евакуації автомобіля після ДТП, відвідувати страхову компанію, займатися питаннями призначення та проведення експерти пошкодженого автомобіля. Все це у сукупності викликало певний емоційний стрес і дискомфорт позивача, що було оцінено ним в 20000,00 грн.

Натомість представник відповідача не навів доводи та власний розрахунок розміру моральної шкоди, який на його думку мав би відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості в даній обстановці.

Також суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача про відсутність доказів вини відповідача у вчинені ДТП. Так, згідно постанови Запорізького апеляційного суду 16.01.2023 року, справа №332/566/22, було встановлено, що відповідач вчинив ДТП, в результаті якого транспортний засіб належний позивачу був пошкоджений. Постанова Запорізького апеляційного суду від 16.01.2023 року набрала законної сили в той же день, була остаточною та оскарженню не підлягала.

Фактично усі доводи представника відповідача зводяться до твердження про відсутність доказів вини відповідача у вчиненні ДТП та завдання матеріальної шкоди внаслідок такого ДТП позивачу. Проте такі твердження не відповідають матеріалам справи. Представник відповідача фактично бажає повторно дослідити ті ж самі докази, які вже були досліджені судом та їм була надана ґрунтовна, повна, всебічна оцінка. Буд-які інші докази на підтвердження обставин справи представник відповідача не надає, відсутнє також в заяві позивача і посилання на вже наявні докази, яке б мало істотне значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що в ході розгляду цивільної справи судом було досліджено всі докази, ніяких інших доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення не надано, водночас представником відповідача пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення і з урахуванням того, що підставами для скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заочне рішення не підлягає скасуванню, а отже, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кучеренко О.П. про перегляд заочного рішення від 19.04.2023 року ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 28.08.2023 року.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Н.В.Марченко