ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 листопада 2015 року по 03 серпня 2016 року він проходив службу в Полтавському РВП ГУНП в Полтавській області (на даний час - ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області), однак доплата за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час йому не проводилася (останній місяць перед звільненням з урахуванням несення служби в складі слідчо-оперативної групи Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області понад 15 добових нарядів), що є прямим порушенням його прав.

Листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області від 08 січня 2020 року за вих. № 29/Фи-22/Покц, 29/Фи-21/кц його було повідомлено, що довідки від Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області про несення служби у нічний час за період з 07 листопада 2015 року по 03 серпня 2016 року до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області не надходили. У зв`язку з чим, доплата за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час за вказаний період йому не проводилася.

Довідкою про грошове забезпечення від 18 лютого 2020 року № 65/115/29/01/2020 виданою ГУНП в Полтавській області підтверджується факт непроведення з ним повного розрахунку у вигляді доплати за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період з 07 листопада 2015 року по 03 серпня 2016 року.

Він же у вказаний період перебував у 53 добових нарядах і відповідно перебував на службі у нічний час у період з 22:00 год. до 06:00 год., розрахунок по яким станом на 05 жовтня 2021 року не проведений.

Внаслідок протиправних дій Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області (на даний час - ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області) йому спричинено матеріальних збитків на суму 3167,00 грн, у зв`язку із ненарахуванням доплати за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час ГУНП в Полтавській області. Про факт порушення його прав стало відомо 21 лютого 2020 року з відповіді від 20 лютого 2020 року за вих. № 23 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року (справа № 440/2834/20).

Моральні збитки у розмірі 1000000,00 грн полягають у стресах, моральних стражданнях та психоемоційних навантаженнях у стресах від протиправної бездіяльності Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області (на даний час - ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області), що підтверджено вищевикладеними обставинами та рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року (справа № 440/2834/20).

У зв`язку з викладеним, позивач прохав суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну та моральну шкоду у розмірі 1003167,00 грн внаслідок неправомірних дій та бездіяльності, з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року по справі №440/2834/20.

Короткий зміст клопотання

У листопаді 2022 року ГУ НП у Полтавській області звернулося до місцевого суду з клопотанням, у якому прохало закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказане клопотання мотивовано тим, що оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року по справі №757/56541/21-ц, то згідно пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, є підстави для закриття провадження у справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року у задоволенні клопотання ГУ НП в Полтавській області про закриття провадження у справі відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Судове рішення мотивовано тим, що відомості про набрання рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року по справі №757/56541/21-ц законної сили відсутні, однак з урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України, є підстави для залишення поданого ОСОБА_1 позову без розгляду.

Позиції учасників справи

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, прохала суд скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку ОСОБА_1 , оскаржуване судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, не застосував надану позивачем практику Європейського суду з прав людини під час прийняття рішення.

Позивач зазначає, що на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року по справі №757/56541/21-ц ним не подавалася апеляційна скарга, що підтверджується відомостями із сайту Судової влади України, однак вказане місцевим судом не було взято до уваги.

Також судом першої інстанції не було проаналізовано склад відповідачів у справі, які, на думку місцевого суду, є тотожними: у справі №757/56541/21-ц відповідачем, зокрема, є відділ поліції №2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а в справі №554/11152/22 Полтавське районне управління поліції відділ поліції №2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Крім того, позивач наводить аргументи щодо обґрунтованості його позовних вимог.

Розгляд справи просить проводити без його участі.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 та інші учасники справи, будучи повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція апеляційного суду

Згідно частини першої статті 257 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У той же час звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, необхідна наявність одночасно тотожних: сторін спору, предмета позову, підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Як уже зазначалося, у жовтні 2022 року позивач звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою до Держави Україна в особі Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1003167,00 грн (справа № 554/11152/22).

Суд першої інстанції правильно встановив, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1003167,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено (справа № 757/56541/21-ц). За даними Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 14 грудня 2022 року рішення не набрало законної сили.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що перебуває на розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави.

Зокрема, суд першої інстанції правильно вказав, що ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із даним позовом до Держави Україна в особі Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1003167,00 грн (справа № 554/11152/22), тоді як у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1003167,00 грн (справа № 757/56541/21-ц).

Висновок суду першої інстанції, що сторони у справі, предмет позову та підстави одні і ті ж, а саме: непроведення доплати за несення служби в Полтавському РВП ГУНП в Полтавській області (на даний час - ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області) у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період з 07 листопада 2015 по 03 серпня 2016 року, - підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд першої інстанції правильно не закрив провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 257 ЦПК України), а залишив позовну заяву без розгляду, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року, на час постановлення оскаржуваної ухвали, не набрало законної сили.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного залишення позовної заяви без розгляду, не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог не дають підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки при даному апеляційному розгляді перевіряється законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, а не обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції закріплені у статті 374 ЦПК України.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги підстави для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлені, то апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська