Справа № 296/5595/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:головуючого судді Шкирі В. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

13.06.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вернидуб Д.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вимоги позивача адвокат обґрунтовує тим, що 13.08.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Виконкомі Луківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 11.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після початку військового вторгнення російської федерації на територію України позивач виїхала до Республіки Польща та з березня 2022 року з відповідачем не проживають, шлюбні відносини фактично припинені, а тому позивач бажає розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Вернидуб Д.В. просив розгляд справи проводити у відсутність позивача.

28.08.2023 відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.11.1998, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), 07.11.1998 року укладено шлюб, який зареєстрований у Виконкомі Луківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 11 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України, а оскільки сторони мають неповнолітню дитину розірвання шлюбу можливо виключно судом.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її рішення є остаточним, а відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище, а тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " ОСОБА_1 ".

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду судовий збір в сумі 1073 грн. 60 копійок сплачено відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 141, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 112-115 СК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 07 листопада 1998 року у Виконкомі Луківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 11.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією №ПН320 від 13 червня 2023 року, а саме - 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 28.08.2023

Cуддя В. М. Шкиря