Справа № 643/4608/23
Провадження № 2/643/1883/23
16.08.2023 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (позивач) просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 (відповідач) щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача на період навчання, до 30.06.2025 року.
Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги
24.06.2000 року між відповідачем та ОСОБА_3 укладено шлюб. Рішенням Московського районного суду м. Харкова, ухваленим у 2007, шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 розірвано. Під час шлюбу у сторін народилась дочка - позивач. Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач навчається на другому курсі денної форми навчання факультету енергетики, робототехніки та комп`ютерних технологій Державного Біотехнологічного університету. Відповідач самоусунулась від допомоги позивачу.
Основні процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2023, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження
Позивач у судовому засіданні 16.08.2023 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Зазначила, що отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі 2520,00 грн. Пояснила, що відповідач з 2014 проживає в м. Москва Російської Федерації та зв`язок з нею відсутній. Також зазначила, що пред`явила позов для того, щоб відповідач не мала можливості приїхати та продати квартиру.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов, заяву про розгляд справи за її відсутності, суду не надала.
Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.04.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 450, відповідач є матір`ю позивача, ОСОБА_3 є її батьком.
Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 22.10.2009 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 709, шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 розірвано.
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02.06.2022 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 183, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 21.07.2022, позивач та відповідач зареєстровані за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованої на запит суду.
Застосовне законодавство та релевантна судова практика
Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).
Позиція суду
Виходячи з вказаних вище положень законодавства України, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є доведення наявності у відповідача можливості сплачувати такі аліменти.
Виходячи з положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доведення вказаної обставини, а саме можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, покладається на позивача.
На уточнююче запитання суду позивач пояснила, що в неї відсутні докази того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.
Судом у судовому засіданні позивачу були роз`яснені положення ст. 12, 13, 81 ЦПК України. Також судом позивачу було роз`яснено, що умовою стягнення аліментів на її користь є доведення наявності у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу.
Крім того, судом було опитано позивача на наявність заяв та клопотань, у тому числі з`ясовано питання щодо наявності клопотань про виклик свідків, витребування доказів.
Позивач зазначила, що будь-які клопотання в неї відсутні.
За таких обставин суд констатує, що всупереч ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем не доведено наявність у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу (сплачувати аліменти).
Так, доказів наявності у відповідача роботи, будь-яких доходів або значних витрат, які б свідчили про її задовільний фінансовий стан, або наявності у відповідача на праві власності майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав - суду не надано, клопотання про витребування відповідної інформації суду не заявлено.
Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6, ст. 12 ЦПК України), диспозитивності (ст. 13 ЦПК України), приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено, шляхом надання суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, наявність у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 28.08.2023.

Суддя Д.А. Крівцов