Справа № 243/4422/23
Провадження № 2/243/1369/2023
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

30 серпня 2023 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно відомостей, викладених у позовній заяві, місцем проживання позивачів є Донецька область, Краматорський район, с. Михайлівка. Місцезнаходженням відповідача по справі у позовній заяві зазначено Донецька область, Краматорський район, смт. Олександрівка.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відносно спадщини, що складається із нерухомого майна, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок які розташовані на території Михайлівської сільської ради, яка входить до складу Олександрівської ОТГ.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням, що предметом позову є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка складається із нерухомого майна житлового будинку і земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яке входить до Олександрівської ОТГ, суд зазначає, що зазначена справа не підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, а підсудна Олександрівському районному суду Донецької області.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії»). У рішенні ЄСПЛ «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

У рішенні у справі «ТОВ «Базальт-Імпекс» проти України» від 1 грудня 2011 року, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України», яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зазначена цивільна справа не підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, а згідно територіальної юрисдикції вирішення цього спору відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства віднесено до Олександрівського районного суду Донецької області, таким чином у контексті прецедентної практики ЄСПЛ «суд встановлений законом» у зазначеній справі це Олександрівський районний суду Донецької області.

Відповідно до положення ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 30, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Передати матеріали цивільної справи № 243/4422/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на розгляд до Олександрівського районного суду Донецької області (84000, Донецька область, Краматорський район, селище міського типу Олександрівка, Олександрівська Тг, вул. Шкільна, 1, е-mail: ).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Копію ухвали надіслати позивачам для відома.

Роз`яснити сторонам, що передача цивільної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення

Суддя Н.О. Дюміна