Справа № 297/2904/23
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

16 серпня 2023 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Христина Михайлівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2023 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Христина Михайлівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно

Заява мотивована тим, що у позивача наявні сумніви щодо розгляду 25 серпня 2023 року по суті його заяви про видачу свідоцтва про спадщину та клопотання про зупинення провадження у спадковій справі №22/2022 і заборону видачі свідоцтв «про право на спадщину» до моменту встановлення юридичного факту в суді, поданої 14 липня 2023 року до приватного нотаріусу Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М.. Вказане означає, що законні інтереси позивача не будуть враховані у разі, якщо одразу після 25.08.2023 року інший спадкоємець отримає «свідоцтво про спадщину» та відчужить її третій особі, а повернення втраченої частки майна призведе до ускладнень у їх отриманні в майбутньому, невиправданих судових тяганина. Як зазначив позивач, відповідач ще до встановленого законом строку на вступ у спадкування майна за померлою вчинив низку дій направлених на приховування рухомого майна, а саме: «Фольксваген кадік», 20017, реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; уникає відшкодування витрат на поховання ОСОБА_3 ; перешкоджає у досудовому розслідуванні; заперечує свою вину; претендує на розподіл майна не зважаючи на обґрунтовані підстави вважати, що передчасна смерть ОСОБА_3 носила ознаки насильницької, а причетний до неї (смерті) є спадкоємцем першої черги. Відтак вказані обставини створюють ризики по невиконанню зобов`язань та приховуванню майна. У зв`язку з наведеним, позивач просить:

- накласти арешт на житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; автомобіль марки «Фольксваген кадік» 20017, реєстраційний номер « НОМЕР_1 »;

- заборонити приватному нотаріусу Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. (м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 11/2) вчинення певної дії, а саме до вирішення справи у суді не видавати «свідоцтв про право на спадщину за законом» умерлої ОСОБА_3 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, подана заява не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві не вказано ціну позову та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, в порушення вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України позивачем не долучено квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тому, враховуючи вищенаведене суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню представнику позивача.

Керуючись ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Христина Михайлівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно повернути ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН