ЄУ № 712/8317/23
Провадження №2-о/712/204/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Руденко А.В.

заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, зацікавлена особа: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань меншу ніж 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 20 січня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сумісне життя у подружжя не склалося, тому заявниця звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказана позовна заява перебуває у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси, призначена до розгляду. Під час спільного проживання ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою на адресу заявниці, завдавав тілесних ушкоджень, в результаті чого заявниця викликала поліцію. Заявниця зазначає, що ОСОБА_3 продовжує її переслідувати, пише повідомлення з погрозами. 07 серпня 2023 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_3 знову побив заявницю, тому їй довелося звернутися до травматичного відділення лікарні та до органів поліції. Також зазначає, що їхня спільна донька зазнає психологічної травми, у неї починається паніка, коли вона чує голос батька.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 14.08.2023.

14.08.2023 судове засідання відкладено до 21.08.2023 за клопотанням представника заявниці.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Частиною 1 ст. 350-5 ЦПК України встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Вивчивши письмові докази, матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та її представника, покази свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.07.2023, актовий запис № 10.

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 31.08.2018, актовий запис № 574.

Як вбачається з копії довідки, яка видана КПН «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», ОСОБА_1 звернулася до травматологічного пункту 07.08.2023 о 21:00 год. зі скаргою, що її побив колишній чоловік, зі слів 07.08.2023 о 20:30 год. Встановлено діагноз: забійне садно правого ліктевого суглоба.

Згідно копії довідки КПН «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ОСОБА_1 07.08.2023 о 21:00 год. була оглянута лікарем нейрохірургом, встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови, забійна рана правого ліктя.

Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 09.08.2023 № 02-01/702 ушкодження, які виявлені у ОСОБА_1 , а саме: рана та садна правого ліктьового суглобу, крововилив грудної клітини справа, рана та крововилив першого пальця лівої стопи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до договору оренди квартири ОСОБА_1 ореднує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.05.2023 по теперішній час.

Представником заявника в судовому засіданні долучено копію талону-повідомлення єдиного обліку № 34437, згідно якого ОСОБА_1 повідомила про отримання нею 07.08.2023 тілесних ушкоджень від ОСОБА_3 та копію витягу з ЄРДР № 0001111 від 12.08.2023 про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій відносно неї з боку ОСОБА_3 сектором превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу погрожує своїй дружині фізичною розправою та переслідує її.

Отримати пояснення від ОСОБА_3 не вдалося можливим, оскільки останній в телефонному режимі повідомив, що проходить службу в ЗСУ та перебуває в зоні активних бойових дій.

Слідчим управлінням Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області встановлено, що звернення не містить ознак кримінального правопорушення, а тому розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є подругою заявниці, ОСОБА_3 здійснює фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_1 . Про побиття заявниці ОСОБА_3 свідок знає зі слів ОСОБА_1 . Свідок бачила фото тілесних ушкоджень та зустрічалася із заявницею в лікарні 16.06.2023. Тоді заявниця сказала, що все добре, бо поруч був чоловік. Також зі слів заявниці свідку відомо, що ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_6 , якщо вона не віддасть йому дитину, то життя від її не подарує. Дитина боїться батька. Пояснила, що ОСОБА_1 написала заяву до поліції 08.08.2023, це було на другий раз, коли ОСОБА_3 її побив. Перед судовим засіданням ОСОБА_3 , під час розмови в холі суду, зазначив, що бив заявницю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 07.08.2023 ОСОБА_8 попросила його відвезти її, він підвіз, вона поспілкувалася з жінкою, повернулася і чекала в автомобілі. Свідок побачив як ОСОБА_3 підбіг до автомобіля, почав кричати та сваритися нецензурною лайкою, відчинив двері та заліз в автомобіль, схопив ОСОБА_9 за волосся та почав витягувати її з машини. Свідок почав викликати поліцію. У цей час ОСОБА_8 впала на землю, а ОСОБА_3 продовжив її тягнути по землі за волосся, кричав та погрожував їй. Він відпустив її, ОСОБА_8 повернулася до автомобіля. Приїхала поліція та швидка допомога. Ніну відвезли до Третьої міської лікарні.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи та показами свідків встановлено, що ОСОБА_3 вчиняє насильство відносно ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що існує ймовірність продовження чи повторного вчинення кривдником домашнього насильства, в результаті якого можливе настання тяжких наслідків його вчинення для заявниці, суд вважає, що з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 строком на шість місяців.

Застосування вказаного заходу тимчасового обмеження прав кривдника є необхідними та достатніми для забезпечення прав заявника на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, а втручання у права і свободи заінтересованої особи внаслідок застосування обмежувальних заходів не буде непропорційним, враховуючи, що ці заходи є спеціальним засобом правового захисту прав потерпілої особи від домашнього насильства, який передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Тому заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню частково, а саме в частині заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 та наближатися на відстань меншу, ніж 500 метрів до місця її проживання.

Щодо вимоги заявниці про заборону листування та телефонних переговорів суд зазначає наступне.

Заявниця не позбавлена можливості самостійно вчинити дії щодо блокування чоловіка в месенджерах, соціальних мережах, телефонній книзі тощо.

Сторони мають спільну дитину, перебувають у процесі розлучення, вбачається, що між сторонами існує спір щодо дитини.

Суд вважає, що заборона заінтересованій особі спілкуватися з заявником може негативно вплинути на його можливість спілкуватися з дитиною і приймати участь у її вихованні, оскільки дитина є малолітньою, проживає разом з матір`ю, а тому не може самостійно примати рішення щодо спілкування з батьком.

Батько ці питання може вирішити лише через спілкування з матір`ю.

Тому в цій частині вимоги слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 24, 26, 27, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 223, 263, 350-2, 350-3, 350-5, 350-6, 352, 354, Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, зацікавлена особа: ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та наближатися на відстань меншу, ніж 500 метрів до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Строк обмежувального припису - 6 (шість) місяців, тобто до 21 лютого 2024 року.

Копію рішення направити Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області - для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30.08.2023.

Суддя: О.С. Стеценко