Справа № 538/1843/22
Провадження № 2/538/78/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лохвицької міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини і просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Лохвицького районного суду від 24.10.2022 р. шлюб між ними розірвано. Згідно з судовим наказом від 04.10.2021 р. з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина стягнуті аліменти. У даний час неповнолітній син ОСОБА_3 фактично мешкає з нею в будинку її батьків, які померли, за адресою АДРЕСА_1 , проте зареєстрований син за місцем мешкання батька. Необхідність звернення до суду з позовом по визначення місця проживання дитини виникла, через те, що на той час батько заперечував проти цього, з нею не спілкується, до м. Лохвиця для врегулювання питання їхати не бажає. А також разом зі своїми родичами свариться з нею з цього приводу; в подальшому через таку ситуацію може виникнути проблеми з влаштуванням дитини до дитячого садочка та при звернення до лікувального закладу. Вона в змозі забезпечити існування своєї дитини, виховувати та задовольняти її потреби.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 10.01.2023 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Під час підготовчого провадження до участі в справі як третю особу ухвалою суду від 23.02.2023р. було залучено Службу у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, яку ухвалою суду від 04.04.2023р. було замінено на Службу справах дітей Чорнухинської селищної ради.

Під час підготовчого провадження сторони намагалися врегулювати спір, в добровільному порядку змінити місце реєстрації дитини, проте через недооформлення позивачем своїх спадкових прав це було неможливим.

Позивач та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні 16.08.2023р. позовні вимоги підтримали суду пояснили обставини, викладені в позові, відповідач - не заперечував проти задоволення позовних вимог; позивач додатково пояснила, що вона вже оформила свої спадкові права на будинок по АДРЕСА_1 , проте зареєстрована на даний час ще по АДРЕСА_2 , хоча має намір зареєструватися в успадкованому будинку.

Треті особи в судове засідання явку представників не забезпечили, надали заяву про розгляд справи без їх участі та відповідні Висновки щодо визначення місця проживання дитини.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

24.10.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 26.10.2018 р., було розірвано, що підтверджується копією рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.10.2022 р. (а.с.9-10).

Як вбачається з копії судового наказу, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області 04.10.2021 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.06.2021 р. до досягнення дитиною повноліття.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Лохвицької міської ради 21.05.2019 р. вбачається, що позивач була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 24.01.2004 р. (а.с. 5) .

З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради 18.02.2021 р. вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 8).

З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.10.2022 р. встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , 2021 р.н. (а.с. 14)

Як вбачається з договору купівлі продажу від 24.09.1985р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2004 р. житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований за ОСОБА_6 (а.с. 15-16,17).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 22,23) .

Після смерті останніх заведені спадкові справи, що підтверджується відповідними витягами від 08.08.2022 р. (а.с. 24,25).

10 серпня 2023 р. позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено що вона, як дочка, є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і спадкове майно складається, зокрема, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 115).

Згідно Висновків органу опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 17.02.2023р. про визначення місця проживання дітей та Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради від 17.04.2023, встановлено, що обидві установи вважають за доцільне визначити місце поживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 52-54, 91-92).

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Частиною 1 вказаної норми закону визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, … коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України», суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що на даний час неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю (позивачем по справі) за місцем її проживання, у дитини створені необхідні умови для проживання, відповідач в даний час визнав позовні вимоги, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.

За наведених обставин, а також за відсутністю будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем, на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки останній є людиною з інвалідністю 2 групи.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лохвицької міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задоволити.

Визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 серпня 2023 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота