Єдиний унікальний номер 722/1615/23
Номер провадження 2-о/722/103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Козак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник за довіреністю Івасюк О.Р., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши у ній заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказувала на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа та проживає в АДРЕСА_1 . 04.11.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що Олександріївським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було складено відповідний актовий запис за №1289 та видано 04.11.2020 року свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час проживання однією сім`єю у них народилося четверо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку із засудженням ОСОБА_2 до тривалого позбавлення волі, шлюбні відносини між ними фактично припинені, збереження шлюбу неможливе, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Крім цього, під час шлюбних відносин виявилось, що у них різні погляди на сімейне життя, обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок до фактичного припинення шлюбних відносин. На примирення заявниця не згідна. Спору щодо поділу спільного майна не має.

Просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладений 04.11.2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис за № 1289.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак в доданих до заяви матеріалах міститься її заява від 11.08.2023 року про розгляд справи без її участі, якою заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, просив розглянути справу без його участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, у зв`язку з чим прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч.2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Судом встановлено, що 04.11.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), по актовому запису за №1289 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.11.2020 року).

Від спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати шлюбні відносини заявниця не бажає, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя.

З огляду на викладене, суд вважає, що збереження шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення вимог заявниці.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 28, 56, 110, 112 СК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.11.2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) по актовому запису за №1289 розірвати.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян