Справа № 589/1993/23
Провадження № 4-с/589/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

за участі секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої Ірини Сергіївни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої Ірини Сергіївни, за змістом якої просила:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої Ірини Сергіївни відносно виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03.07.2009 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 22 989 грн 26 коп.;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої Ірини Сергіївни про відкриття виконавчого провадження № 71327009;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої Ірини Сергіївни про арешт коштів боржника, винесену 31.03.2023.

В обгрунтування скарги зазначає, що державний виконавець направляла їй кореспонденцію за адресою, за якою вона не проживає з 2005 року (с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область), тобто фактично не повідомила її про відкриття виконавчого провадження, чим позбавила її права на добровільне виконання рішення. Крім того, зазначала про пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, зауважуючи, що постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна були винесені після його спливу, що є неприпустимим. До того ж, стверджувала, що постанова про арешт майна не містить обґрунтованих мотивів.

30.05.2023 ОСОБА_1 надала письмові пояснення, які за змістом відповідають тексту скарги. Додатково скаржниця зазначала про неправомірність дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 50899582, які у даному випадку не є предметом розгляду.

В свою чергу, від Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу, у якому, заперечуючи проти вимог скарги, представник останнього зазначив, що доводи скарги є безпідставними та необґрунтованими. Зауважив на дотриманні стягувачем трирічного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та правомірності відкриття виконавчого провадження. Пояснив, що кореспонденція направлялась боржнику за місцем проживання, зазначеним у виконавчому документі, в с. Каліївка Шосткинського району. В подальшому, боржник хоча і повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проте документально цей факт не підтвердила. Щодо накладення арешту на кошти боржника, представник відділу ДВС стверджував, що таке право державного виконавця передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому саме банківська установа, яка виконує відповідну постанову виконавця, визначає статус коштів і рахунка.

В судове засідання заявник не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява, в якій вона просить проводити розгляд скарги без її участі.

Представник ДВС та інша заінтересована особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися. Від представника ДВС в справі наявна заява про розгляд скарги без його участі.

В силу приписів ст. 450 ЦПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

В провадженні Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - відділ ДВС) перебуває виконавче провадження № 71327009 з виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03.07.2009 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 22 989 грн 26 коп.

Так, 17.03.2023 стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до відділу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03.07.2009 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області.

Цього ж дня, старшим державним виконавцем Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевою І.С. на підставі даної заяви відкрито виконавче провадження № 71327009.

17.03.2023 державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом на адресу: с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область.

В цьому контексті, з огляду на доводи заявниці щодо направлення їй кореспонденції на неналежну адресу, суд вважає необхідним зауважити:

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 № 1871-IX особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою, в тому числі, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону витяг із реєстру територіальної громади - це документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу. Порядок формування витягу з реєстру територіальної громади встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ "Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" № 265 від 07.02.2022 особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, витягу із реєстру територіальної громади на підтвердження місця свого проживання в м. Київ, заявник не надала. Натомість з копії паспорта заявника /а.с. 41-42/ вбачається, що місце проживання останньої зареєстровано в хут. Гудовщина, с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область. Вказане підтверджується також довідкою, виданою Каліївським старостинським округом на запит державного виконавця, що міститься в матеріалах виконавчого провадження, досліджених судом. Відтак, за переконанням суду, державний виконавець, направивши постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу місця реєстрації боржника, вжив належних заходів для повідомлення останньої про здійснення виконавчого провадження, а тому суд відхиляє доводи скарги в цій частині.

Посилання заявника на пропуск річного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що був поновлений ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2014 року № 589/600/14-ц, є неспроможними, з огляду на наступне:

Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, яка діяла на момент набрання чинності вказаної ухвали) було передбачено, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У даному випадку судовий наказ неодноразово пред`являвся до виконання та 27 листопада 2020 року повернутий стягувачу ВАТ «Універсал Банк».

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2022 первісного стягувача було замінено на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

На час повернення виконавчого документу стягувачу (27.11.2020) Закон № 606-XIV втратив чинність, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Статтею 23 Закону № 606-XIV, а також статтею 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до статті 37 Закону № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, не позбавляє його правонаступника права на повторне звернення з виконавчим документом до виконання протягом трьох років з дня його повернення, тобто, в даному випадку, до 27.11.2023.

Вказаний висновок вже був закріплений в ухвалі Верховного Суду від 21.02.2023 у справі № 589/1950/22, провадження № 61-1613 ск23.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку виконавче провадження було відкрито в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Що стосується доводів заявниці про необґрунтованість постанови державного виконавця про арешт коштів, суд вважає такі неспроможними, оскільки виконавець наділений правом накладати арешт на кошти боржника в силу приписів ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявниця не довела порушення державним виконавцем вимог закону при здійснення виконавчого провадження, зокрема винесенні оскаржуваних постанов.

Доводи ОСОБА_1 щодо позбавлення її можливості (внаслідок неналежного повідомлення про здійснення виконавчого провадження) добровільно виконати рішення, суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заявниці було достовірно відомо про наявність у неї боргових зобов`язань перед стягувачем задовго до відкриття виконавчого провадження у 2023 році, зокрема після постановлення ухвали про заміну сторони стягувача (13.10.2022), ОСОБА_1 таку ухвалу оскаржувала, проте дій, спрямованих на погашення заборгованості не вчинила.

За приписами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене в сукупності, а також те, що судом не встановлено наявність порушення прав чи свобод заявника з боку державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 77, 80, 81, 258-261, 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук