Ухвала

Іменем України

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 758/1144/18

провадження № 61-12479ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Судовим наказом Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 16 лютого 2018 року Подільським районним судом м. Києва.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що обставини, які викладені ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу, не відповідають дійсності. Вказав, що заяву про видачу судового наказу ОСОБА_2 особисто не подавала, все вирішувалось за її відсутності її представником. Телефон, адреса фактичного проживання, електронна адреса, сторінки у соцмережах та месенджери ОСОБА_1 були відомі ОСОБА_2 на час подання заяви про видачу судового наказу, проте вона не повідомила суду такі дані, натомість вказала лише місце його реєстрації, що унеможливило своєчасне отримання ним судового наказу та звернення з заявою про його перегляд за нововиявленими обставинами у встановлений законом строк.

Посилався на те, що ОСОБА_2 повідомила його про те, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є не ОСОБА_1 , а інша особа.

ОСОБА_1 вважав, що зазначені обставини свідчать про те, що видача судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 суперечить статтям 161, 165 ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 . про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу відмовлено.

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року у вказаній справі.

Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята без врахування практики Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відмова у задоволенні вимог про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами позбавила його можливості вирішити питання стосовно батьківства, оскільки таке питання може бути вирішено лише у наявному відкритому судовому провадженні шляхом призначення судово-медичної експертизи.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п'ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Апеляційний суд встановив, що звернувшись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 в якості нововиявленої зазначає ту обставину, що під час спілкування з ОСОБА_2 йому стало відомо, що він не є батьком дитини ОСОБА_3 . Разом з тим, доказів на підтвердження того, що останній не є батьком дитини до суду апеляційної інстанції надано не було.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що надані ОСОБА_1 документи на підтвердження факту звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження та факту відкриття провадження у вказаній справі не встановлюють того, що ОСОБА_1 не є батьком дитини, на утримання якої з нього стягнуто аліменти згідно з судовим наказом.

Встановивши, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 16 лютого 2018 року Подільським районним судом м. Києва в справі № 758/1144/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, були предметом дослідження в суді апеляційної інстанцій з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко