У х в а л а

Іменем України

29 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 161/17488/22-ц

провадження № 61-10202 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 червня 2023 року у справі за позовом державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

у розмірі 67 852 грн 07 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня

2023 року позов державного комунального підприємства «Луцьктепло» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» 67 852 грн 07 коп. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню за період з травня 2013 року по вересень 2022 року на рахунок із спеціальним режимом використання IBAN НОМЕР_1 - категорія «Населення», МФО 322313

АТ «Укрексімбенк», .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 травня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надати докази сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки

її невиконання

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникові

05 липня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (передано 10 липня 2023 року), у якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надати докази сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

1. У наданий судом строк ОСОБА_1 направила до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2023 року, у яких порушує клопотання звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан, оскільки дохід не отримує. На підтвердження вказаних обставин надано рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відмову

у призначені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області

у призначенні пенсії за віком.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Ураховуючи викладене, наведені заявником доводи та надані докази свідчать про наявність належних підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати положенням статті 356 ЦПК України.

У пункті 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України зазначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції, встановивши порушення вимог частини другої

статті 356 ЦПК України, правильно визнав неподаною та повернув її

ОСОБА_1 , оскільки не виконано вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, на відміну від виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, у зв`язку з чим неможливо вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Крім того, повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплативши судовий збір у встановлених законом порядку та розмірі, або подати обґрунтоване та підтверджене належними доказами клопотання про звільнення від сплати судового збору, якщо для цього існують підстави.

Посилання касаційної скарги ОСОБА_1 про обмеження права на суд

є безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним

і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому, легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника

не порушена, оскільки вона не довела суду апеляційної інстанції наявності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 136, частинами першою, четвертою та шостою

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 червня

2023 року у справі за позовом державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостівідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник