Дата документу 29.08.2023 Справа № 332/2282/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2282/22 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Провадження №22-ц/807/1748/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 липня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запороізького міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 280 між сторонами було зареєстровано шлюб.

Сторони мають спільну доньку неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого подала позов про розірвання шлюбу. Дитина проживає з ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 не проживає з ними вже шість років, забезпеченням життя та доглядом їхньої спільної доньки займається мати. ОСОБА_1 кошти на утримання дитини не надає. Відповідач має задовільний стан здоров`я, декілька років працює в країні Польща та може оплачувати аліменти в твердій грошовій формі, у розмірі не менше 5 000 грн . Має нерухоме майно, має високий рівень заробітку, інших осіб на утриманні не має.

З огляду на викладене ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 27 вересня 2022 року і до повноліття дитини на електронну картку доньки, банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 28 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , представник, адвокат Віхляєв Володимир Вікторовичподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 28 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 добровільно і сумлінно сплачує аліменти понад два роки, а протягом останнього року за домовленністю з ОСОБА_3 саме у розмірі 3000 на місяць, яку він і в подальшому згоден сплачувати останній на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Суд постановляючи рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 5000 грн формально встановив, що він є працездатним, інших утриманців немає та поклав на нього тягар обов`язку зі сплати аліментів, що майже вдвічі перевищує встановлений рекомендований законом розмір прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. При цьому, судом не було встановлено ні стан здоров`я, ні матеріальне становище (розмір доходу) платника аліментів тощо. Позивачем не надано доказів щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти саме у розмірі 5 000 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому колегія суддів зауважу, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу отримано ОСОБА_3 13 серпня 2023 року ( а.с. 109).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального повадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 січня 2023 року це 268400 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн (2684,00 грн х 100 = 268400 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що предметом позову в цій справі є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи судове рішення, районний суд виходив з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, урахував принцип співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, взяв до уваги матеріальний стан сторін, те, що у відповідача не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, він є працездатною людиною, та вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 вересня 2022 року. На думку суду, аліменти у розмірі 5000 грн з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, є достатніми та відповідають інтересам дитини.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, втановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 та зроблено відповідний актовий запис №280 (а.с.4).

Сторони мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 208 (а.с. 8).

Відповідно до копії Довідки про внесенння відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру сформованого 27 січня 2022 року за № , ОСОБА_3 зреєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до Довідки Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради від 06 жовтня 2022 року № 5924_04-47, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 19 квітня 2019 року по теперішній час (а.с.12).

Відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , ОСОБА_1 виїхав за межі України до Республіки Польща 01 лютого 2022 року (а.с.28-29).

Відомості щодо реєстрації неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали справи не містять. Проте, сторонами не заперечується, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, тому додаткового доказуванню не підлягає.

Відповідно до Довідки про доходи ФОП « ОСОБА_6 » від 27 березня 2023 року, ОСОБА_3 працює у ФОП « ОСОБА_6 » на посаді адміністратор та з вересня по лютий 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 42 22,85 грн без вирахування ПДФ (34 671,94 грн з вирахуванням ПДФ) (а.с.72).

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експлуатаційною комісією серії 12 ААГ № 150664 від 30 серпня 2022 року на підставі акту огляду МСЕК 789 ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності загального захворювання, інвалідність встановна строком до 01 вересня 2024 року (а.с.73).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 та знаходиться на її повному утриманні, і матеріали справи не містять доказів того, що батько дитини ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з нього аліментів на дитину.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру стягнутих аліментів у розмірі 5000 грн на місяць, виходячи з наступного.

У частині 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення вмежах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»: п. 2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, ОСОБА_3 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що кошти у розмірі 5 000 грн є необхідним розміром аліментів на її утриманням. При цьому доказів того, що матеріальний стан ОСОБА_1 дозволяє сплачувати заявлений розмір аліментів, матеріали справи не містять. Доказів розміру заробітку відповідача та наявності у останнього на праві власності нерухомого та/або рухомого майна матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, який майже двічі перевищує встановлений рекомендований законом розмір прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 3000, 00 грн щомісячно, але не меншще 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Зважаючи на викладене, наявність підстав для стягнення аліментів саме у розмірі 5 000 грн не підтверджується ані фактичними обставинами справи, ані наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги та стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5000 грн. не встановив та не перевірив рівень доходу позивача та відповідача, спроможність відповідача сплачувати щомісячно 5 000 грн аліментів на дитину, неповно з`ясував всі обставини справи, не врахував докази, надані відповідачем, що призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з обов`язку батьків утримувати дитину, врахувавши вік, стан здоров`я та інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 , матеріальне становище ОСОБА_1 , зваживши на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн, оскільки докази того, що відповідач, будучи в працездатному віці та отримуючи постійний дохід, спроможний сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн відсутні, також як і відсутні належні докази того, що позивач щомісячно витрачає на дитину саме 10 000 грн. Документів, які б свідчили проте, що позивачка витрачає на потреби дитини саме таку суму в місяць, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Положеннями частини першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для зміни оскаржуваного рішення шляхом зменшення розміру присуджених аліментів з 5000 грн до 3500 грн.

Такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи з меж здібностей і фінансових можливостей відповідача.

Аргументи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони домовились між собою та визначили розмір аліментів у розмірі 3000 грн, які повинен сплачувати відповідач щомісячно не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2023 року - змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 28 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з 5000 грн до 3500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадкуякщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цьогоКодексупозбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 29 серпня 2023 року.

Головуючий, суддя Подліянова Г.С.Суддя Гончар М.ССуддя Маловічко С.В.