Справа № 204/8410/23
Провадження № 2/204/2481/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Кошелюк Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати, якою просив:

-стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у сумі 113276,19 грн., яка визначена після утримання обов`язкових платежів та податків.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з відповідачем він перебував у трудових відносинах з 29.03.2018 року. Наказом №97к від 06.04.2020 року позивач був звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП. Після звільнення та до сьогоднішнього дня відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок, не виплативши йому заборгованість із заробітної плати в розмірі 113276,19 грн. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, проте надав на адресу суду довідку про заборгованість із заробітної плати в розмірі 113276,19 грн.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.03.2018 року по 06.04.2020 року працював у відповідача - Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» №97к від 06.04.2020 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням, згідно зі ст.38 КЗпП України, що також підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

У частині 1 статті 116 КЗпП України, в редакції, що діяла на момент звільнення позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», тобто станом на 06.04.2020 року, закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, відповідач так і не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив позивачу нараховану йому заробітну плату і до цього часу.

Як вбачається із наданої позивачу довідки №424 від 20.01.2021, та наданої суду довідки №171 від 06.07.2023, підприємство має перед ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати у загальному розмірі 113276,19 грн. та яка складається із заборгованості за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року (а.с.9,27).

Суд зауважує, що матеріали справи не містять належних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідачем перед позивачем була погашена існуюча заборгованість по заробітній платі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року відповідач не в повному обсязі виплачував позивачу нараховану йому заробітну плату.

Отже, з вищевказаних довідок вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить у загальному розмірі 113276,19 грн. та вказана заборгованість визначена вже за вирахуванням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів, тобто є сумою, яка належить позивачу до виплати.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 113276,19 грн., без утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розміру заробітної плати, яка повинна бути стягнута за рішенням суду шляхом негайного виконання, суд виходить з наступних розрахунків: розмір заборгованості по заробітній платі, який стягнуто судом 113276,19 грн.; період стягнення дорівнює 6 місяців. Отже, розмір заробітної плати, який підлягає стягненню шляхом негайного виконання за один місяць становить: 113276,19 грн. / 6 = 18879,35 грн., без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені на суму 113276,19 грн. та позивач був звільнений від сплати судового збору за цими позовними вимогами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1132,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Прорізна, буд.12А, ЄДРПОУ - 32281519) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 113 276 (сто тринадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 19 (дев`ятнадцять) коп., без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Прорізна, буд.12А, ЄДРПОУ - 32281519) на користь держави судовий збір у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 76 (сімдесят шість) коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, у розмірі 18879 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Токар