Справа № 372/2052/23
Провадження 2-з-58/23
ухвала

28 серпня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №372/2052/23,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення порушень права власності на земельну ділянку, не пов`язаних із позбавлення володіння, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В серпні 2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив постановити ухвалу, якою вжити заходів забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_3 та/або уповноваженим останньою особам проведення будь-яких будівельних, будівельно-ремонтних та/або будівельно-оздоблювальних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрнутування заяви зазначив, що в наслідок неправомірних дій відповідача на земельній ділянці позивача створюють вкрай негативні умови для проживання. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити відновлення прав позивача у випадку забезпечення позову.

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Види забезпечнення позову визначені в ст.150 ЦПК України.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що представником позивача не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідності забезпечення позову, а також, що захід забезпечення позову про який просив представник позивача є співмірним із заявленими позовними вимогами у справі №372/2052/23.

При цьому суд звертає увагу, що до заяви про забезпечення позову доказових матералів, які б обгрутовували заяву про забезпечення позову не додано, вона грутується лише на поясненнях представника позивача щодо неправомірних дій відповідача. Фотаграфії з забраженням місцевості та будівель не підтверджують обгрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки не містять дати, місця та об"єктів, що на них зображені, тощо. Інших даних, визначених ст.149 ЦПК України суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Т.В. Проць