Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 1 146,96 доларів США та судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №К2А3АN04181161, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 26 862,13 доларів США на умовах визначених договором, з кінцевим терміном повернення 14.07.2014.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати як солідарний боржник у разі не виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань. Вказаний договір містить посилання, що строк його дії визначається повним виконання основного зобов`язання.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати як солідарний боржник у разі не виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань. Вказаний договір містить посилання, що строк його дії визначається повним виконання основного зобов`язання.

Вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, а тому позивач просить суд стягнути із відповідачів на його користь 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1 146,96 доларів США.

08.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

17.09.2021 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Ухвалою суду від 21.09.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали від 21.09.2021, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками, які останні отримали, про що стоїть відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 36-38).

Відзиву на позов відповідачі у встановленому законом порядку строк не надали.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №К2А3АN04181161, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 26 862,13 доларів США на умовах визначених договором, з кінцевим терміном повернення 14.07.2014 (а.с. 12-13).

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов`язання відповідати як солідарний боржник у разі не виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань. Вказаний договір містить посилання, що строк його дії визначається повним виконання основного зобов`язання (а.с. 16).

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору 12.07.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати як солідарний боржник у разі не виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань. Вказаний договір містить посилання, що строк його дії визначається повним виконання основного зобов`язання (а.с. 17).

Із наданого представником позивача розрахунку 3% річних вбачається, що представник позивача зазначає розмір заборгованості 12 732,32 доларів США (а.с. 6).

При цьому, представник позивача не ставить перед судом питання про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, а просить суд стягнути із відповідачів 3 % відсотки річних за прострочення виконання відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором за період з 14.06.2018 по 14.06.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

У тексті позовної заяви представник позивач не вказує наявний у відповідача-1 розмір заборгованості за кредитним договором №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, такий розмір представник позивача зазначає лише у розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, даною нормою встановлено обов`язок боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми.

З наведеного слідує, що правовою підставою для нарахування трьох процентів річних є наявність у позичальника простроченого боргу, а тому у даній справі суду у першу чергу слід встановити наявність у відповідача-1 заборгованості перед позивачем за кредитним договором №К2А3АN04181161 від 12.07.2007.

Як було зазначено судом вище, у розрахунку заборгованості з трьох процентів річних представник позивача вказує суму основної заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 732,32 доларів США.

Разом із тим, будь-яких доказів на підтвердження існування саме такого розміру заборгованості, а також взагалі факту існування у відповідача-1 заборгованості перед позивачем за кредитним договором №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, як то розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка за кредитним договором, із яких суд міг встановити наявність у відповідача-1 перед позивачем заборгованості, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку що позивачем у даній справі не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності у відповідача-1 заборгованості перед позивачем за кредитним договором №К2А3АN04181161 від 12.07.2007 у розмірі 12732,32 дол.США.

Враховуючи той факт, що позивачем доведено перед судом факт наявності у відповідача-1 заборгованості перед позивачем за кредитним договором №К2А3АN04181161 від 12.07.2007, то у такому випадку відсутні правові підстави для нарахування позивачем трьох процентів річних, оскільки правовою підставою для такого нарахування є саме наявність у віповідача-1 простроченої заборгованості перед позивачем.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення із відповідачів трьох процентів річних за прострочення відповідачем-1 виконання грошового зобов`язання, оскільки позивачем не доведено факт існування у відповідача-1 заборгованості перед позваичем.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю наявності у відповідача-1 заборгованості, то правові підстави пред`явлення позовних вимог до відповідача-2 та відповідача-3 не досліджувалися та оцінка наявності у останніх правових підстав для відповідальності як поручителів у даному випадку судом не надавалася.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то у такому випадку відсутні правові підстави для стягнення із відповідачів на користь позивача судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 599, 654, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 28.08.2023.

Суддя: Букіна О.М.