Справа № 715/1919/23
Провадження № 2/727/1307/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - Танасійчук Н.М.,

при секретарі - Дячук І.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, включаючи частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 250,6 квадратних метрів, в тому числі житловою площею 144,6 квадратних метрів та у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :17:004:0134, площею 0.1000 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за тією ж адресою. За життя померла заповіту не складала.

Вказує, що у справах Чернівецького міського нотаріального округу після смерті ОСОБА_6 була заведена спадкова справа № 40/2022. Водночас, спадщину за законом після смерті останньої, як спадкоємець першої черги прийняв її син ОСОБА_3 . Натомість, у матеріалах спадкової справи міститься заява батька позивача, який від прийняття спадщини відмовився на користь сина.

02.06.2023 року у нотаріальній конторі позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 15/100 часток житлового будинку з відповідною частиною належних до нього надвірних будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , які при житті належали ОСОБА_6 . Але у видачі йому свідоцтва на право власності на земельну ділянку нотаріус відмовила та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 червня 2023 року. Постанова мотивована тим, що земельна ділянка є у спільній сумісній власності співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що не дає нотаріусу можливості визначити частку спадкодавця ОСОБА_6 у спільній сумісній власності.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки із кадастровим номером :17:004:0134, площею 0.1000 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі і призначено підготовче судове засідання на 14 липня 2023 року о 9.00 год.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовну заяву, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка належала ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не на праві спільної часткової власності, а на праві спільної сумісної власності. Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя ОСОБА_6 не проводився, розмір її частки не визначався. Отже, ОСОБА_6 була співвласником земельної ділянки, яка належала двом особам на праві спільної сумісної власності без визначення часток і це право перейшло до позивача. Разом з тим, враховуючи, що за життя ОСОБА_6 , поділ або виділення її частки у праві власності на земельну ділянку не проводився, тому до позивача не перейшло право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування. За таких обставин позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у визначеному розмірі, а саме у розмірі 1/2 частини вказаної земельної ділянки, є помилковими. Тому, на підставі викладеного, просив винести судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Дослідивши письмові докази по справі, суд уважає встановленими наступні фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 вересня 1979 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено запис №33. Батьком його ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_6 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.2022 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №2437(а.с.18).

Після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа №69859480, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70471651 від 29.10.2022р. (а.с.19).

ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь свого сина ОСОБА_3 , що встановлено з його заяви від 29.10.2022р. (а.с.20).

02.06.2023 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_6 , що складається з 15/100 часток житлового будинку з відповідною частиною належних до нього надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 126848, виданого Чернівецькою міською радою Чернівецької області 30.01.2012 року, вбачається, що дана земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.34)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2023 року №45/02-14, 02-31, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер :17:004:0134, розташованої в АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не встановлені частки у праві спільної сумісної власності (а.с.32-33).

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд захищає права та інтереси, які фактично порушені, не визнаються або оспорюються.

Згідно ст. 12 та ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, а також враховуючи, що згідно ст. 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок доказувати ті обставини, на які вони посилаються, зокрема, за даним позовом і за конкретно заявленими позовними вимогами на Позивача покладається зобов`язання довести наявність підстав для визнання дій Відповідача незаконними (згідно викладеної позовної вимоги), тобто такими, що не відповідають та/або були вчинені всупереч вимогам конкретної норми закону.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд позбавлений права виходити за рамки позовних вимог

З досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус роз`яснила позивачу право звернення до суду з позовом про визначення часток спірної земельної ділянки , оскільки земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Натомість позивач із зазначеним позовом до суду не звертався та розмір частки земельної ділянки у власності спадкодавця ОСОБА_6 , наразі, є невизначеним.

Відтак позовні вимоги позивача ОСОБА_3 про визнання права власності на частки земельної ділянки кадастровий номер :17:004:0134 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного на керуючись ст.ст. 4, 77, 78, 81, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1000 га із кадастровим номером :17:004:0134, розташованої в АДРЕСА_1 , відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 21.08.2023 року

Суддя: Н.М. Танасійчук