Справа № 344/2910/23
Провадження № 22-ц/4808/872/23
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Возняк В.Д.

за участю

представника апелянта адвоката Шкурлатовської Г.І.,

представника відповідача адвоката Волосянка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шкурлатовської Галини Іванівни на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2023 року, постановлену у складі судді Татарінової О.А. в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання частково недійсними та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на житло,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання частково недійсними та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на житло.

У травні 2023 року позивачі подали заяву про забезпечення позову в цій справі.

В обґрунтування заяви зазначали, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 червня 1998 року Агентством по приватизації державного житлового фонду та технічного паспорта на кв. АДРЕСА_1 , в загальну площу квартири включено 1/3 (6,2 кв.м) площ загального користування (позаквартирного коридору) буд. АДРЕСА_2 , що, на їх думку, є неправомірним. Під час розгляду іншої цивільної справи № 344/296/22 їм стало відомо, що відповідачкою ОСОБА_3 було подано заяву про державну реєстрацію прав на кв. АДРЕСА_1 , а також нею здійснювались заходи щодо виготовлення нового технічного паспорта на зазначену квартиру. Вважають, що вчинення відповідачкою вказаних дій призведе до неможливості відновлення їх порушених прав в разі задоволення позовних вимог, а тому з метою забезпечення гарантування виконання рішення суду просили вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: здійснювати державну реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_3 , виготовляти новий технічний паспорт та відчужувати вказану квартиру.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалою від 29 травня 2023 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що заходи забезпечення позову, які просили вжити позивачі, не можуть вважатися співмірними позовним вимогам. Крім того, суд вважав, що позивачами не доведено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Шкурлатовська Г.І. на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянтів зазначила, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що відповідачка ОСОБА_3 подала заяву про державну реєстрацію прав на кв. АДРЕСА_1 на підставі оскаржуваного свідоцтва про право власності, а також виготовляє новий технічний паспорт на зазначену квартиру, що може вплинути на актуальність позовних вимог та ускладнити виконання можливого рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції належним чином не дослідив заходи забезпечення позову, які просили вжити позивачки. Суд вказав, що такий захід забезпечення позову як арешт квартири є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, однак такого виду забезпечення позову останні у своїй заяві не заявляли.

Враховуючи викладене, представник апелянтів просила оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

Правом на подання відзиву сторони не скористалися.

У судовому засіданні представник апелянтів вимоги скарги підтримала. Просила її задоволити.

Представник відповідача скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні, вважаючи позов надуманим та таким, що не направлений на захист порушеного права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування розпорядження МВК від 19 травня 1998 року № 163-р про приватизацію квартири АДРЕСА_1 в частині оформлення права спільної сумісної власності на 1/3 (6,2 кв.м) площ загального користування (коридору) буд. АДРЕСА_2 на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; визнання недійсними та скасування Свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 1998 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , складеного 12 грудня 1997 року, в частині включення у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_4 .

29 лютого 2023 року позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: здійснення державної реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_3 ; виготовлення нового технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначали, що під час розгляду цивільної справи № 344/296/22 їм стало відомо, що відповідачем ОСОБА_3 було подано заяву про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також нею здійснювались заходи щодо виготовлення нового технічного паспорта на зазначену квартиру. Відповідно до документів на даний час ОСОБА_3 відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Однак, в разі усунення обставин, що стали підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, державна реєстрація буде проведена. Вважають, що у разі здійснення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі оскаржуваного Свідоцтва про право власності на житло, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду 02 червня 1998 року, в якому в загальну площу квартири включено 1/3 (6,2 кв.м) площ загального користування (позаквартирного коридору) та виготовлення відповідачем ОСОБА_3 нового технічного паспорта на квартиру, вони не зможуть відновити їхнє порушене право.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, звертаючись до суду із вище зазначеною заявою про забезпечення позову, просили забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: здійснення державної реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_3 ; виготовлення нового технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у випадку проведення відповідачами державної реєстрації квартири АДРЕСА_1 , виготовлення нового технічного паспорта на квартиру та відчуження даної квартири, та в разі задоволення судом позовних вимог виконати рішення суду, у разі його ухвалення, буде неможливо.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, з огляду на предмет позову та порядок виконання можливого рішення, достатніх підстав для застосування заходу забезпечення у суду не було.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

В спірному випадку позивачі заявили вимоги про визнання недійсними та скасування розпорядження про приватизацію та свідоцтва на право власності на житло в частині, тому з огляду на те, що право відповідачів оформлене, реєстрація такого права та оформлення нового технічного паспорта безпосередньо не вплинуть на виконання судового рішення. Вимога ж про заборону відчуження квартири дійсно, як зазначив суд першої інстанції, не є співмірною із заявленими вимогами, оскільки не стосується предмету спору і може порушувати права відповідачів.

Посилання апелянта на допущені у змісті оскаржуваної ухвали помилки щодо виду забезпечення, зокрема суд зазначив, що захід забезпечення позову - арешт квартири не є співмірним із заявленими позовними вимогами, не є підставою для скасування ухвали. Суд правильно визначився із змістом спірних правовідносин, однак припустився помилки, яка не впливає на законність ухвали та може бути усунута судом, який виніс ухвалу, у порядку визначеному статтею 269 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шкурлатовської Галини Іванівни залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта