Справа № 212/3024/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Леонідової К.А., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ВИКОНКОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в якій просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мотивуючи свою заяву тим, що з третьою особою по справі вони перебувають з 1988 року в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який з 02 березня 2022 року перебуває в лавах Збройних Сил України і який згідно сповіщення Г-2039 від 11.04.2023 року зник безвісті при виконанні бойового завдання у Донецькій області. Їх син ОСОБА_5 раніше перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі ОСОБА_2 . В шлюбі в них народилась спільна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але сім`я сина розпалась через негідну поведінку відповідачки. Тому 14 грудня 2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа № 212/7530/17) шлюб між сином і ОСОБА_2 був офіційно розірваний. Після розірвання шлюбу малолітня дитина ОСОБА_4 , деякий час проживав разом із відповідачкою ОСОБА_2 , яка обіцяла виправитись і приділяти увагу дитині, але потім бажання проживати разом із дитиною у відповідачки пропало, і позивачка разом з сином забрали хлопчика до себе, з 15 жовтня 2019 року дитина стала постійно мешкати разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 , бабою і дідом.
Відповідачка по справі не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує сина, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, у зв`язку з чим вважає за доцільне позбавити її батьківських прав.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка та представниця позивачки в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
В судовому засіданні 22 серпня 2023 року позивачка та третя особа підтвердили обставини викладені у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, будь - яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ надав висновок щодо позбавлення її батьківських прав ( а.с.74).
ПРЕДСТАВНИК ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Третя особа ОСОБА_3 , надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» відображено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 05 травня 2012 року, який 14.12.2017 року розірвано (а.с.18).
Сторони мають сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.24).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.18-19)

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2020 року звільнено ОСОБА_5 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/ частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дитина проживає з батьком( а.с.20)

Відповідно до виконавчого листа від 02.03.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповід6ного віку. (а.с.23)

В матеріалах справи міститься довідка від 11.03.2022 року №268 про те, що ОСОБА_5 дійсно проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 за 02.03.202 року по час надання довідки.(а.с.25)

Окрім того, наявне сповіщення сім`ї № г/2039 згідно якого ОСОБА_5 06 квітня 2023 року зник безвісти. (а.с.26)

До суду надано характеристику за місцем мешкання, згідно якої ОСОБА_2 вихованням сина ОСОБА_4 не займається, в житті дитини не приймає ніякої участі, на зв`язок не виходить. Вихованням дитини займаються батько, дідусь та бабусі ОСОБА_4 .(а.с.27)

В матеріалах справи міститься характеристика ОСОБА_4 як учня 4-А класу Криворізької гімназії №52 «Діалог» Криворізької міської ради. Дитина характеризується з позитивної сторони. Окрім того зазначено, що вихованням дитини займаються батько - ОСОБА_5 , бабуся - ОСОБА_1 та дідусь - ОСОБА_3 , мати дитини - ОСОБА_2 сім`ю покинула, навчання та вихованням дитини не займалася, до гімназії приходила лише один раз.(а.с.30)

Також, в справі наявна характеристика ОСОБА_4 як учня 5-А класу Криворізької гімназії №52 «Діалог» Криворізької міської ради. Дитина характеризується з позитивної сторони. Окрім того зазначено, що вихованням дитини займаються бабуся - ОСОБА_1 та дідусь - ОСОБА_3 . Батько дитини - ОСОБА_5 знаходиться в ТРО. Мати дитини - ОСОБА_2 , навчання та вихованням дитини не займалася, до гімназії не з`являлась.(а.с.31)

Окрім того, надані заяви свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по справі, котрі підтвердили обставини викладені в позовній заяві та зазначили, що дитина проживає з бабою та дідом, а мати не бере участь у вихованні дитини.

ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ складено висновок в якому зазначено, що вони не мають достатніх підстав для визначення доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно сина ОСОБА_4 , оскільки місцезнаходження відповідачки невідоме.

Частиною 7 ст. 7 СК України закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За правилами статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У ст. 9 Конвенції зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позивачкою доведено ті обставини, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток її сина, не забезпечує необхідного медичного догляду та лікування, харчування. Судом не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачки у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками, тим більше під час воєнного стану, коли діти особливо уразливі та потребують батьківського піклування.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків» (постанова ВС від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц)

Суд бере до уваги надані стороною позивача докази щодо ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого строку. Одночасно з тим, суд зазначає, що відповідачкою не надано доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком винної поведінки та є підставою для позбавлення батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ВИКОНКОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: ВІДОМОСТІ ВІДСУТНІ, місце проживання зареєстровано за адресою: ВІДОМОСТІ ВІДСУТНІ.

Третя особа: ВИКОНКОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, , місцезнаходження: 50014, м.Кривий Ріг, вул. Шурупова, 2.

Третя особа: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: ВІДОМОСТІ ВІДСУТНІ, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 28.08.2023 року.

Суддя: І. Б. Чайкін