Справа № 715/2681/23
Провадження № 2-о/715/307/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретар судового засідання Кравець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що він є рідним сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, нині тимчасово окупованій території України. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 5299 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла від постінфарктного кардіосклерозу. Разом з тим документи видані органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України, де Російська Федерація чинить злочин агресії проти України. Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі РАЦСу неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом РАЦСу для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 15.08.2023 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки не пред`явлено документи, на підставі яких проводиться державна реєстрація смерті. Зважаючи на викладене, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецької області у віці 78 років.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги він підтримує у повному обсязі, просить заяву задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Згідно довідки від 27 травня 2022 року №7705- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Документами, що підтверджують факт смерті матері заявника - ОСОБА_2 є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , лікарське свідоцтво про смерть №5295 від 29.07.2023 року, які були отримані на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк Донецької області.

Вказані документи не є офіційними документами відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті, оскільки м. Донецьк є тимчасово окупованою територією.

Отримати документ на підтвердження смерті матері встановленого законодавством України зразку заявник не має можливості через знаходження установи на тимчасово окупованій території.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Станом на 25 серпня 2023 року м. Донець Донецької області знаходиться в тимчасовій окупації.

У ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р., передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У п. 1 Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України породжує юридичні наслідки для заявника ОСОБА_1 , проте останній не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документи встановленої форми про смерть матері ОСОБА_2 та на їх підставі зареєструвати її смерть, оскільки свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті видано на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, таке свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. При цьому чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті особи та заявник не має іншої можливості одержати необхідні документи, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2-4, 13, 17-18, 72-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 317, 319, 352, 354-355, 430 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк Донецької області.

Допустити негайне виконання рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя