КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №756/19178/21 Головуючий у 1 інстанції: Шевчук А.В.

Провадження №22-ц/824/11420/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

22 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сича Олександра Юрійовича - представника товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонська Мрія» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, про визнання недійсним договорів дарування,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І., про визнання недійсними договорів дарування.

22 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Просила суд накласти арешт на нежитлові приміщення АДРЕСА_4 , дачний будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 391, 5 кв.м. на земельній ділянці площею 982 кв.м., та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та будь яким реєстраційним органам вчиняти реєстраційні дії стосовно зазначеного майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлові приміщення АДРЕСА_4 , які зареєстровані на праві власності за ТОВ «Оболонська Мрія».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 12 червня 2023 року адвокат Сич О.Ю. - представник ТОВ «Оболонська Мрія» подав апеляційну скаргу.

Просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що з 12 травня 2019 року ОСОБА_3 немає жодного відношення до ТОВ «Оболонська Мрія»,оскільки відчужила корпоративні права на нього, а відповідно не має і жодного відношення до приміщень, а по-друге навіть якби Товариство було зареєстроване за ОСОБА_3 , топозивач не має жодних майнових вимог до останньої та відповідно позбавлена праванакладати арешт на її майно.

Зазначив, що в позові позивача заявлені виключновимоги немайнового характеру про визнаннянедійсними договорів і у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню.

Суд першої інстанції не зазначив жодної обставини в ухвалі про забезпечення позову, з якої він дійшов висновку, що можливе настання негативних наслідків для позивача та що між позивачем та апелянтом або ОСОБА_3 , існує хоч якийсь матеріальний спір.

10 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Лазарєвої О.В. - представника ОСОБА_1 в якому вона просить апеляційну скаргу ТОВ «Оболонська Мрія» залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду від 26 травня 2023 року про забезпечення позову без змін.

У судовому засіданні адвокат Голуб М.В. - представник ОСОБА_2 та адвокат Сич О.Ю. - представник ТОВ «Оболонська Мрія», підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 та адвокат Лазарєва О.В. в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Адвокат Лазарєва О.В. направила на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з підозрою на COVID-19.

Колегія суддів вислухавши думку учасників процесу, клопотання залишила без задоволення у зв`язку з ненаданням заявником будь яких доказів на підтвердження поважності причин її неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Голуб М.В. - представника ОСОБА_2 та адвоката Сич О.Ю. - представника ТОВ «Оболонська Мрія», вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.»

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.».

Зі змісту позову вбачається, що предметом оскаржуваних договорів дарування є нежитлові приміщення АДРЕСА_4 , які належали ОСОБА_2 і були подаровані ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник ОСОБА_1 зазначала, що оскаржувані в позові договори дарування укладено між відповідачами, які є родичами, без наміру створення правових наслідків, обумовлених договором дарування з метою ухилитись від виконання зобов`язань з повернення коштів за договорами.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2023 року нежитлові приміщення АДРЕСА_4 на даний час належать ТОВ «Оболонська Мрія», при цьому згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до 27.05.2019 року бенефіціарним власником ТОВ «Оболонська Мрія» з часткою 100% була ОСОБА_3 , яка є стороною даної справи та оспорюваних договорів дарування нерухомого майна.

Стосовно доводів апелянта про те, що з 12 травня 2019 року ОСОБА_3 немає жодного відношення до ТОВ «Оболонська Мрія»,оскільки відчужила корпоративні права на нього суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Саме договори дарування нежитлових приміщень АДРЕСА_4 є предметом спору у рамках даної цивільної справи.

Оспорювані правочини, на думку позивача, мають ознаки фіктивних і порушують її право щодо виконання грошового зобов`язання за рахунок реалізації майна боржника.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно зазначено, що невжиття обраних заявником заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами і такий захід забезпечення позову у даному випадку не порушує право власності ТОВ «Оболонська Мрія», оскільки жодним чином не обмежує реалізацію власника права власності в частині володіння та користування його майном.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонська Мрія» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко