441/441/23 2/441/306/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яворської Н.І.

за участі секретаря Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комарнівської міської ради Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 , яка на день смерті, безпосередньо постійно проживала разом з бабусею по вищевказаній адресі, інших зареєстрованих з нею осіб не було.

Після смерті бабусі ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка на території Монастирецької сільської ради площею 2,15 кадастрових гектари, яке ОСОБА_3 фактично прийняла, як спадкоємиця першої черги, але не оформила.

Інших спадкоємців не було. Ні бабуся, ні мама заповіту не залишили.

Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), так як останній не відповідає вимогам законодавства, а саме сертифікат виданий після смерті особи.

Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на земельну частку (пай), крім неї, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно не може, з огляду на що, просить позов задовольнити.

Позивачка позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення у справі, в яких позов визнав та просить його задовольнити та розглянути справу за відсутності представника міської ради (а.с. 33).

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

Згідно до ч.1, 5ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б за законом належала їхній матері, батькові, дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є внучкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Мати позивачки ОСОБА_3 , яка була дочкою ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7,8).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 спадковим майном не розпорядилась.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 підтверджено рішенням Монастирецької сільської ради від 16.06.1995, яким вона була включена до списку осіб, для розрахунку середньої земельної частки. Окрім цього, ОСОБА_2 булавнесена до списку членів ССГ «Дністер» ще за життя і набула право на земельну частку (пай), та значиться у списках.

Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий 09.08.1996 на підставі рішення Городоцької районної ради №70 від 21.03.1996, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності за № 1219, тобто після смерті ОСОБА_2 (а.с. 20).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована і проживала АДРЕСА_1 , її дочка ОСОБА_3 проживала разом з нею, але спадкова справа після її смерті не заведена.

Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі, проте 13.01.2023 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що свідоцтво на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Дністер» в с.Мости Городоцького району Львівської області розміром 2,15 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мати позивачки. Крім того, Сертифікат виданий 09.08.1996 на імя померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 після її смерті (а.с.24).

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 була внесена до списку членів ССГ «Дністер» в с.Мости Городоцького району Львівської області, мала право на пай розміром 2,15 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №70 від 21.03.1996, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за № 1219, таке майно увійшло до складу її спадкового майна, та яку фактично успадкувала дочка спадкодавиці ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивачка фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивачка, як єдина спадкоємеця першої черги, в тому числі, за правом представлення, має право на спадкування за законом після смерті матері та бабусі, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права на земельну частку (пай), в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та при житті фактично успадкувала земельну частку (пай), після смерті матері ОСОБА_2 , є підставними та підлягаює до задоволення.

Керуючись ст. ст.13,211,258,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай), розміром 2.15 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Монастирецької сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0092485 від 09.08.1996,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 28.08.2023.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комарнівська міська рада Львівської області, , м.Комарно, вул.Січових Стрільців, 34, 81562.

Головуючий суддя Яворська Н.І.