Справа № 285/3760/23
провадження у справі № 2/0285/809/23
28 серпня 2023 року м. Звягель
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі
головуючого судді Коцюба О.М.
за участі секретаря Борисюка Б.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про накладення заборони на відчуження житла,-
15.06.2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить накласти заборону на відчуження будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначають, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.01.2023 року перебуває на обліку у службі у справах дітей Звягельської міської ради як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Мати дитини - ОСОБА_1 являється власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстрований її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач має проблеми зі здоров`ям психічного характеру, дитину належним чином не доглядає, малолітнього ОСОБА_3 доглядає старший брат ОСОБА_4 . Батько дитини - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До служи у справах дітей надійшла інформація, що із вищезазначеним будинком планують вчинити правочин. З метою захисту прав дитини, вказане змусило звернутись до суду із позовом та просять накласти заборону на відчуження будинку.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не прибула, про час і місце судового розгляду були повідомлена вчасно та належним чином.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).
Дитина проживає із своїм старшим братом ОСОБА_4 (а.с. 8-10).
Дитина та відповідач ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідача ОСОБА_1 (а.с. 5-6).
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/3074/23 від 30.05.2023 року ОСОБА_1 призначено судово-психіатричну експертизу.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.
В Україні законодавець нормою п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України закріпив право дитини на збереження за нею права користування житлом, у якому вона раніше проживала, у випадку позбавлення батьківського піклування.
Суд дійшов висновку, що дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з моменту свого народження отримав право користування будинком, у якому зареєстрований.
У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ч. 3 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.
У відповідності до ч.3 ст.25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі, передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.
Вказані норми матеріального права є спеціальними і застосовуються судом до встановлених правовідносин.
Нормою ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" законодавчо закріплено право дитини на майно.
Зокрема, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.
Суд, виходячи з інтересів дітей, вважає необхідним накласти заборону відчуження належного відповідачці ОСОБА_1 будинку, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.248 СК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.10, 14, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву Виконавчого комітету міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про накладення заборони на відчуження житла - задовольнити.
Накласти заборону на відчуження будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Копію рішення надіслати до Звягельської Державної нотаріальної контори Житомирської області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба