Справа № 524/4923/23
Провадження № 2-о/524/188/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Семенова Людмила Михайлівна, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука із заявою про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, виходячи з наступного:

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником не вказано в заяві заінтересовану особу.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Стаття 109 Сімейного кодексу України передбачає можливість розірвання шлюбу між подружжям, яке має дітей, у спрощеному порядку, а саме в порядку непозовного цивільного судочинства (окремого провадження, згідно з ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України). Але, щоб суд міг розглянути справу про розірвання шлюбу в окремому провадженні, мають бути наявні такі умови:

-подружжя має спільне бажання розірвати шлюб, яке виражається в поданій до суду відповідній спільній заяві;

-між подружжям вирішені всі питання, пов`язані з місцем проживання дітей, забезпеченням умов їхнього життя, а також їх вихованням;

-після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя, а також права дітей.

Таким чином, дозвіл на розлучення за взаємною згодою чоловіка та дружини ґрунтується на договірній теорії шлюбу: основою шлюбу є договір, отже, його можна припинити в будь-який час за погодженням сторін.

Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України заявниками в цій справі є тільки подружжя особи, які перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі. До суду подається спільна заява подружжя про розірвання шлюбу, до якої має бути доданий письмовий договір про те, з ким проживатимуть діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто проживатиме окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України подружжя має право подати письмовий договір, у якому передбачити:

-з ким із них проживатимуть діти;

-яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто проживатиме окремо;

-умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя має подати до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Законодавець додатково передбачив у ч. 2 ст. 109 Сімейного кодексу України обов`язкову нотаріально посвідчену форму для договору між подружжям про розмір аліментів на дитину. Суд також має перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору, оскільки в ньому сторони (подружжя) передбачають способи виконання обов`язку утримувати дитину тим із батьків, хто проживає окремо від неї. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Після відкриття провадження у справі суд вирішує питання про залучення до справи дітей. При цьому суд визначає доцільність участі дітей у судових засіданнях, зважаючи на вік, психічний стан дітей та інші чинники, що мають значення. Для забезпечення інтересів дітей є обов`язковою участь у справі представника Служби у справах дітей. Участь заявників у розгляді справи має бути також обов`язковою, адже відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд повинен встановити, що подана заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Так, заява про розірвання шлюбу подана лише одним з подружжя ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам ст. 109 Сімейного кодексу України та не дає можливості встановити суду чи насправді заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Крім того, до заяви не додано обов`язковий письмовий договір подружжя, у якому передбачено: з ким із них проживатимуть діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто проживатиме окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей; розмір аліментів на дітей.

Оскільки для забезпечення інтересів дітей є обов`язковою участь у справі представника Служби у справах дітей слід залучити її в якості заінтересованої особи та надати для неї копію заяви з додатками.

Відповідно до частини першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за заявою про встановлення факту смерті та надає заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статями 95, 175, 177, 185, 260, 261, 316, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання даної ухвали, попередивши, що у супротивному випадку заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенова