КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2939/23
Провадження № 2-н/488/685/23 р.
УХВАЛА

Іменем України

21.08.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву Комунального підприємства ''Дирекція єдиного замовника ''Океан'' про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла вказана заява.

14.08.2023 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про видачу судового наказу, судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із матеріалів заяви вбачається, що КП ''Дирекція єдиного замовника ''Океан'' просить видати судовий наказ на стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 , за період з 01.01.2019 року по 30.06.2023 року.

Разом з тим, заяву про видачу судового наказу подано до Корабельного районного суду м. Миколаєва 11.08.2023 року, тобто поза межами строку позовної давності, передбаченого ч. 1 ст. 257 ЦК України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у прийнятті заяви МКП «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою у повторному зверненні з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства ''Дирекція єдиного замовника ''Океан'' про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя Яна Анатоліївна Чернявська