КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/5031/22-ц Головуючий у суді І інстанції: Бусик О.Л.
провадження №22-ц/824/5039/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Публічне акціонерне товариство «КИЇВЗНДІЕП» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Публічне акціонерне товариство «КИЇВЗНДІЕП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернулася до суду із первісним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з ордером № 02 від 25 березня 2008 року її чоловік ОСОБА_3 вселився до кімнати АДРЕСА_1 , разом з нею як дружиною наймача, дітьми наймача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі якого укладено з відповідачем 25 березня 2008 року договір оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 і додаткову угоду № 1 до цього договору від 16 травня 2008 року.

ОСОБА_6 зазначає, що 07 квітня 2021 року ОСОБА_3 та вона звернулася до відповідача із заявою про визнання її наймачем спірного житлового приміщення, однак листом ПАТ «Український ЗНД ПІЦБ» їй відмовлено у визнанні наймачем, оскільки, на думку відповідача, з моменту звільнення її чоловік втратив право користування спірним житловим приміщенням, чим позбавлено її права користування вказаною кімнатою.

Посилаючись на викладене, вважає, що оскільки наймач спірної кімнати ОСОБА_3 помер, то вона набула права вимагати визнання її наймачем цього житлового приміщення, вважає свої житлові права порушеними, в зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з відповідним позовом, у зв`язку із чим, просить: визнати її наймачем за договором оренди (найму) житлового приміщення № 22-08, укладеним 25 березня 2008 року між ВАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ», правонаступником якого з 06 серпня 2010 року є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ», та її померлим чоловіком ОСОБА_3 ; зобов`язати ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» змінити наймача житлового приміщення, жилою площею 41,70 кв. м, загальною площею 62,44 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , наданого ОСОБА_3 за договором оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 від 25 березня 2008 року із ОСОБА_3 на неї.

21 лютого 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ», в якій товариство зазначає, що договір оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 25 березня 2008 року і додаткова угода № 1 до цього договору від 16 травня 2008 року не укладалися, та вказані правочини мають ознаки недійсності, а саме: невідповідність зазначених паспортних даних наймача ОСОБА_3 , підписи в цих договорах не належать останньому, ОСОБА_7 , який підписав договори від імені ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» в цей період ТВО голови не призначався та підпис в договорах не його, а голова правління ОСОБА_8 перебувала на робочому місці та здійснювала організаційно-розпорядчі функції, крім того, зазначена в ордері площа спірного житлового приміщення не відповідає зазначеній в договорі оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 25 березня 2008 року і додатковій угоді № 1 до цього договору від 16 травня 2008 року.

На підставі викладеного, ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» просило визнати недійсним договір оренди (найму) № 22-08 від 25 березня 2008 року, укладений між ВАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» та ОСОБА_3 , а також додаткову угоду № 1 від 16 травня 2008 року до договору найму (оренди) № 22-08 від 25 березня 2008 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2022 року первісний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання наймачем за раніше укладеними договором найму жилого приміщення - задоволено.

Визнано ОСОБА_1 наймачем за договором оренди (найму) житлового приміщення № 22-08, укладеним 25 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву», правонаступником якого з 06 серпня 2010 року є Публічне акціонерне товариство «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву», та її померлим чоловіком ОСОБА_3 .

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» змінити наймача житлового приміщення, жилою площею 41,70 кв. м, загальною площею 62,44 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , наданого ОСОБА_3 за договором оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 від 25 березня 2008 року із ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український Зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на користь ОСОБА_1 992,40 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору та 9 000, 00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. Позовні вимоги ПАТ "КиївЗНДІЕП" за зустрічним позовом задовольнити.

Представник апелянта вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову таким, що суперечить приписам ст. 263 ЦПК України, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи, а норми матеріального права судом застосовано невірно, не повно з`ясовані обставини, які мають значення для прийняття справедливого рішення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що паспортні дані ОСОБА_3 в оспорюваних правочинах зазначені: ВН 131846, виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15 травня 1991 року, тоді як в документах, які було оформлено 16.08.2007 року при оформленні трудових відносин зазначено паспортні дані, зокрема паспорт НОМЕР_1 виданий ОСОБА_3 Ясинуватським МРВУ МВС України в Донецькій області 08.08.2005 року. Тому представник апелянта вважає, що при оформленні спірних правочинів в них мав би бути зазначений саме цей паспорт, а не інший.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував, що не погоджується з твердження позивача, що невірно зазначений паспорт це звичайна описка, оскільки Положення про паспорт громадянина України, затверджено Постановою Верховної ради України від 02 вересня 1993 року, а нові паспорти почали видавати з 1994 року, а до того у громадян України були паспорти Української СРСР, а це значить, що в 1991 року не могло бути паспорта українського зразка НОМЕР_1 , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15 травня 1991 року, як потім з`ясувалось, що паспорт з такою серією та номером взагалі ОСОБА_3 не видавався, що судом не взято до уваги та не надано належної правової оцінки зазначеному доказу.

Крім того представник апелянта вказував, що на спірних правочинах підпис не належать ОСОБА_3 про, що свідчать підписи в паспортах ОСОБА_3 , особовому листку по обліку кадрів та особової картки, які було оформлено відділом кадрів ВАТ«КИЇВЗНДІЕП» 16.08.2007року, що судом не взято до уваги.

Також зазначав, що підписантом спірних правочинів зокрема Договору оренди (найму) житлового приміщення №22-08 від 25.03.2008 року та Додаткової угоди від 16.05.2008 року, а також Акту передачі значиться ТВО Голови правління ОСОБА_7 . За даними відділу кадрів ПАТ«КИЇВЗНДІЕП» ОСОБА_7 в період з 03 березня місяці по травень місяць включно 2008 року ТВО Голови правління ВАТ«КИЇВЗНДІЕП» не призначався. Накази про призначення ОСОБА_7 ТВО Голови правління ВАТ«КиївЗНДІЕП» на підприємстві в цей період часу не видавались про, що свідчить доповідна записка начальника відділу кадрів ПАТ«КИЇВЗНДІЕП», яка надана суду.

Крім того зазначав, що 16.05.2008 року дата укладання додаткової угоди до договору найму № 22-8 від 25.03.2008 року Голова правління ВАТ«КИЇВЗНДІЕП» ОСОБА_8 перебувала на робочому місці та здійснювала організаційно-господарські функції про що свідчать підписані нею Накази по установі №127К від 15.05.2008 року, №128к від 16.08.2008р, № 129к від 7.05.2008 року.

Тому представник апелянта вважає, що під час укладення Додаткової угоди від 16.05.2008 року ОСОБА_7 не міг бути ТВО голови правління ВАТ«КИЇВЗНДІЕП», а отже і не міг бути підписантом від імені підприємства, що також судом першої інстанції не взято до уваги.

Крім того, зазначав, що Договір оренди (найму) житлового приміщення №22-08 від 25.03.2008 року та Додаткова угода від 16.05.2008 року підписані не ОСОБА_7 про, що свідчить справжній підпис ОСОБА_7 на його заяві про звільнення від 05.06.2008р та на наказі про звільнення ОСОБА_7 № 151 к від 09.06.2008 року.

На підставі вище викладеного представник апелянта вважав, що суд першої інстанції неповно та не всебічно розглянув матеріали справи і не взяв до уваги істотні обставини, які мають значення для ухвалення справедливого рішення.

27 лютого 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Сікачьова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

17 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача, в якій останній повідомив про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 померла. На підставі цього, просив закрити провадження у цивільній справі № 757/5030/22-ц за позовом ОСОБА_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи первісний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що наймач квартири ОСОБА_3 помер, після його смерті в спірній кімнаті залишилася проживати його дружина ОСОБА_6 , тому враховуючи тривалість проживання позивача у зазначеній квартирі (з 2008 року), сумлінне користування позивачем зазначеним приміщенням, суд прийшов до висновку про необхідність визнання позивача наймачем спірного житлового приміщення та зміни договору найму на вказану кімнату.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що як на підставу недійсності оспорюваних правочинів, відповідач вказував на ті обставини, що договір і додаткову угоду до нього від імені ВАТ «Київ ЗНДІЕП», правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» ТВО голови правління ОСОБА_7 не підписував, так само як не підписував сам ОСОБА_3 , однак на їх підтвердження, позивачем не надано жодного доказу, доказів щодо оспорення факту перебування ОСОБА_7 на посаді ТВО голови правління ВАТ «Київ ЗНДІЕП», правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» чи не зайняття ним такої посади, чи укладення оспорюваного договору з перевищенням повноважень останнім суду не надано.

Також суд першої інстанції не прийняв посилання представника відповідача як на підставу визнання недійсним договору оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 25 березня 2008 року і додаткової угоди № 1 до цього договору від 16 травня 2008 року, в частині неправильного зазначення в договорі площі предмета оренди та паспорта наймача, зробивши висновок про те, що вказані неточності та помилки, як умови договору оренди (найму) житлового приміщення не є істотними і такі порушення не тягнуть за собою визнання недійсним договору оренди та додаткової угоди до нього в цілому.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ч.ч.1,2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем -громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У разі, якщо при укладенні договору не було додержано вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним, зокрема волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Встановлено, що згідно з витягом з протоколу спільної ради адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Київ ЗНДІЕП» від 20 березня 2008 року, правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ», спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Київ ЗНДІЕП» надано, в тому числі, й мешканцю гуртожитку ОСОБА_3 ордер на постійне проживання в гуртожитку ВАТ «Київ ЗНДІЕП» - житлове приміщення 3-й поверх, блок № 22, загальною площею 52,2 кв.м.

На підставі вказаного рішення адміністрації головою правління ВАТ «Київ ЗНДІЕП» 25 березня 2008 року, правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ», видано ордер № 02 на право зайняття кімнати № 22, жилою площею 41,70 кв.м., загальною площею 53,20 кв.м., в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Квартира видана на сім`ю з 4 чоловік: ОСОБА_3 - основний наймач, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_4 - син і ОСОБА_5 - донька.

Крім того, судом встановлено, що 25 березня 2008 року між ВАТ «Київ ЗНДІЕП», правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» та ОСОБА_3 укладено договір оренди (найму) житлового приміщення № 22-08, відповідно до умов якого останньому та членам сім`ї передано для проживання житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 62,44 кв. м, що складається, в тому числі й з двох жилих кімнат, житловою площею 41,70 кв. м (п. 1.1).

Розділом 6 вказаного договору визначено, що термін його дії становить 2 роки 10 місяців з дня підписання акта приймання-передачі, та його укладено на строк оренди не менше трьох років (п. 6.1). Договір вважається продовженим (пролонгованим) ще на такий же термін і на таких самих умовах без складання додаткової угоди за умови користування майном наймачем (п. 6.2). В подальшому, без додаткових угод, термін дії цього договору оренди продовжує діяти відповідно до: 10 квітня 2010 року, 10 лютого 2013 року, 10 грудня 2015 року, 10 жовтня 2018 року та 10 серпня 2021 року (п. 6.3).

Згідно з актом приймання-передачі від 25 березня 2008 року ОСОБА_3 прийняв у користування вказане житлове приміщення від ВАТ «Київ ЗНДІЕП», правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ».

Додатковою угодою № 1 від 16 травня 2008 року про внесення змін до договору оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 від 25 березня 2008 року внесені зміни до п. 1.1, а саме … «для проживання в житловому приміщенні, яке розташованеза адресою: АДРЕСА_4 … далі за текстом.

Також п. 6.3 договору викладено в новій редакції: «В подальшому бездодаткових угод, термін дії договору оренди продовжується до 10 квітня 2010 року, 10 лютого 2013 року, 10 грудня 2015 року, 10 жовтня 218 року, 10 серпня 2021 року, 10 червня 2024 року і т.д. діяти до виконання п. 2.18 договору».

Вказаний договір та додаткову угоду підписано від імені ВАТ «Київ ЗНДІЕП», правонаступником якого є ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» ТВО голови правління ОСОБА_7.

Паспортні дані ОСОБА_3 в оспорюваних правочинах зазначені: серія ВН, № 131846, виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15 травня 1991 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 .

Листом ПАТ «Український ЗНД ПІ ЦБ» від 19 липня 2021 року № 01.758 позивачу повідомлено про відмову у визнанні наймачем, посилаючись на те, що її право на проживання в гуртожитку є похідним від права наймача - покійного чоловіка ОСОБА_3 , якого було звільнено з роботи за порушення трудової дисципліни, отже з моменту звільнення вона втратила правові підстави для проживання в гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 824 ЦК України на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при ухваленні рішення про задоволенні позовних вимог, суд не звернув увагу на положення ст. 824 ЦК України, в якій визначено, що при зміні наймача за договором найму житла, необхідне погодження наймодавця.

В матеріалах справи відсутня згода наймодавця на заміну наймача, у зв'язку з цим прийшов до помилкового висновку про визнання позивача наймачем та зобов'язання відповідача змінити наймача.

17 серпня 2023 року представником відповідача повідомлено суд апеляційної інстанції про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Враховуючи положення ст.ст. 255, 377 ЦПК України, оскільки позивач за первісним позовом ОСОБА_1 померла, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Публічне акціонерне товариство «КИЇВЗНДІЕП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення та зобов'язання змінити наймача.

В частині вирішення зустрічних позовних вимог суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що на спірних правочинах підпису не належать ОСОБА_3 та ТВО голови правління ВАТ "КИЇВЗНДІЕП" ОСОБА_7., суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи є безпідставними та грунтуються на припущенням.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року у задоволенні клопотання ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" про призначення у даній справі судової почеркознавчої та технічної експертизи відмовлено (а.с. 130-131 том 1).

Слід зазначити, що ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року про призначення у даній справі судової почеркознавчої та технічної експертизи в апеляційному порядку не оскаржувало, а відтак доводи наведені у апеляційній скарзі про відмову суду у призначені експертизи, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що паспортні дані померлого ОСОБА_3 , які зазначені у спірному договорі оренди (найму) житлового приміщення № 22-08, укладеного 25.03.2008 між ВАТ "КИЇВЗНДІЕП", як наймодавець, правонаступником якого є ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" та ОСОБА_3 , як наймачем, не відповідають паспорту серії НОМЕР_1 , виданий Ясинуватським МРВ УМВС України в Донецькій області 08.08.2005 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно першої сторінки паспорту ОСОБА_3 доданої представником ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" до зустрічного позову, при оформленні трудових відносин з підприємством ОСОБА_3 було надано копію паспорта серії НОМЕР_3 (а.с. 62 том 1).

Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 17.01.2023 року, наданої на адвокатський запит, на ім`я ОСОБА_3 , Ясинуватським МРВ УМВС України Донецької області було оформлено паспорт серії НОМЕР_3 (а.с. 15 зв. том 2).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку проте, що помилка у даних паспорта ОСОБА_3 , які зазначені у спірному договору оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 від 25.03.2008 року, вочевидь, є технічною, допущена працівником ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" при підготовці даного договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у вказаному договорі паспортних даних наймача не є істотною умовою для даного виду договорів, а отже, їх наявність чи відсутність, не впливають на дії укладеного договору оренди (найму) житлового приміщення № 22-08 від 25.03.2008 року. Разом тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані у договорі оренди (найму) дані про наймача, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, ідентифікаційний код та місце реєстрації, однозначно ідентифікують особу підписанта з цього договору з боку наймача, а саме, ОСОБА_3 ..

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскарження рішення за зустрічними позовними вимогами не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду в цій частині ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Публічне акціонерне товариство «КИЇВЗНДІЕП» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Публічне акціонерне товариство «КИЇВЗНДІЕП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення та зобов`язання змінити наймача.

Провадження у справі в цій частині закрити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «24» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник