УХВАЛА

24 серпня 2023 рокуСправа №451/488/23
Провадження № 2/451/176/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Патинок О.П.,

за участю секретаря Ференс І.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Радехів клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним вчиненим під впливом обману,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

встановив:

На розгляді в суді знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним вчиненим під впливом обману.

Представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду клопотання про зупинення провадження в даній справі, оскільки неможливо розглянути вказану цивільну справу до вирішення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України в якій зокрема наявні докази, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката Чорновус Н.Ф. та просить його задовольнити, крім того просить врахувати його додаткові пояснення до клопотання про зупинення провадження у справі, разом з тим доказів накладення арешту на мобільний телефон відповідача та визнання його речовим доказом представити не може.

Позивач та представник позивача заперечили проти задоволення вказаного клопотання та вважають його не обґрунтованим.

Вислухавши думку учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним вчиненим під впливом обману дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, доказів протилежного суду не надано; не надано суду доказів про накладення арешту на мобільний телефон відповідача та визнання його речовим доказом. Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Як зазначалось п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Суд вважає, що розгляд даної справи може бути продовженим, до прийняття рішення по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України.

За таких обставин в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 251,252,258 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Чорновус Н.Ф. про зупинення провадження по справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним вчиненим під впливом обману - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Патинок О. П.