печерський районний суд міста києва
23 серпня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Литвинової І. В.,
при секретарі судового засідання - Орел А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
І. Позиція сторін у справі.
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором від 15 червня 2021 року у розмірі 85 688, 20 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 75 987, 00 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4 826, 56 грн, заборгованість за відсотками - 9 701, 20 грн, з яких прострочено відсотків 9 163, 46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 вересня 2015 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди № PDV2-1178006, відповідно до якої він прийняв/акцептував публічну пропозицію AT «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.raiffeisen.ua», висловив повну та безумовну згоду з її умовами.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.
06 червня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
09 червня 2023 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи /а. с. 38/.
13 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін у судове засідання /а. с. 39-40/.
Також 13 червня 2023 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження /а. с. 41/.
04 липня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, враховуючи його заяву від 23 червня 2023 року, що надійшла до суду 04 липня 2023 року.
Відповідач у судове засідання, про час, дату і місце якого повідомлявся за трьома відомими суду його адресами: останнього зареєстрованого місця проживання, а також за його адресами, вказаними в угоді № PDV2-1178006 від 16 вересня 2015 року й заяві на обробку персональних даних та іншої інформації /а. с. 15, 16/, та шляхом розміщення оголошення, передбаченого положеннями ЦПК України, однак не з`явився, заяви по суті або з процесуальних питань не було подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
ІІІ. Фактичні обставини справи.
15 червня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом, та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» 014-RO-82-93206242, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 76 491, 59 гривень до 15 березня 2024 року (33 місяці) під фіксовану процентну ставку - 36, 90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором /а. с. 9, 10-11/.
На підставі п. 1.1. заяви-договору, банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб.
Відповідно до умов п. 1.2. кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі - 76 491, 59 грн, а позичальник зобов`язався повернута банку кредит та сплатити проценти за його користування.
В залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів:
а) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у п. 1.1. заяви-договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1. підпункту 1.2.1. пункту 1.2. заяви-договору сумі на картковий рахунок за реквізитами емітованого до нього платіжної картки;
б) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на платіжну картку з наступним відображенням операції надання кредиту на платіжну картку через поточний рахунок в дату надання кредиту (уразі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу).
Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок № НОМЕР_1 у сумі 76 491, 59 гривень 15 червня 2021 року /а. с. 17/.
Згідно з умовами п. 2.1. кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування Кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. пункту 1.2. заяви-договору - за ставкою 36, 90 % річних.
В подальшому, у зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків такі простроченівідсоткишляхомреструкіуризаціїзаборгованостібуликапіталізованідо суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося видачею кредитних коштів позичальнику (відображено у розрахунку заборгованості у рядках «Реструктуризація» та «Капіталізація» починаючи з 27 лютого 2022 року). Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну sms-повідомленнями із відповідачем відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням AT «Райффайзен Банк Аваль» 16 вересня 2013 року, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача.
Згідно п. 1.5 Правил банк має право проводити реструктуризацію зобов`язань клієнта за кредитом (зміну умов кредиту). Реструктуризація проводиться банком відповідно до внутрішніх документів банку з рахуванням рівня платоспроможності і кредитоспроможності клієнта, стану виконання клієнтом визначених заявою зобов`язань за кредитом, а також інших обставин, які впливають на виконання Клієнтом зобов`язань за кредитом. Сторони дійшли згоди, що реструктуризація (лонгація (продовження) строку кредиту, капіталізація, кредитні канікули та інші види реструктуризації) може бути здійснена банком без підписання між банком та клієнтом додаткових договорів/угод до заяви.
У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на адресу позичальника було направлено вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-К-288094 від 23 лютого 2023 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Така вимога була направлена позичальнику засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта», однак у строки, визначені кредитором, не виконана, заборгованість повернуто так і не було /а. с. 18, 19-20/.
Станом на 22 лютого 2023 року, згідно з розрахунком банку, заборгованість позичальника становить 85 688, 20 грн, яка складається з суми тіла кредиту у розмірі - 76 491, 59 грн. /а. с. 7-8/.
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При укладанні договору сторони керувались частиною першою ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша ст. 530 ЦК України).
Частиною першою ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з частиною третьою цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі - 2 684, 00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 24, 55, 61, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-16, 509, 525, 526, 530, 536, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. В. Литвинова