Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4818/23
Провадження №: 2/332/1515/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Радостєвої Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Радостєвої М.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

1.Визнати дії голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 неправомірними.

2.Визнати дії голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо відключення садової ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Мечта», що належить позивачу ОСОБА_1 , від електропостачання та від водопостачання неправомірним.

3.Зобов`язати голову правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 негайно підключити садову ділянку № НОМЕР_1 в СТ «Мечта», що належить позивачу ОСОБА_1 , до електропостачання та водопостачання, допустивши в цій частині негайне виконання рішення суду.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Суддею звертається увага на те, що від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Представником позивача в якості відповідача зазначена фізична особа ОСОБА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_1 тел.: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , інші засоби зв`язку невідомі.

В той же час, формулюючи позові вимоги представником позивача, ОСОБА_2 у вимогах про визнання дій щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 неправомірними; визнання дій голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо відключення садової ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Мечта», що належить позивачу ОСОБА_1 , від електропостачання та від водопостачання неправомірними; зобов`язання голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 негайно підключити садову ділянку № НОМЕР_1 в СТ «Мечта», що належить позивачу ОСОБА_1 , до електропостачання та водопостачання, допустивши в цій частині негайне виконання рішення суду, зазначена, як представник юридичної особи, - голова правління Садівничого товариства «Мечта».

Відповідно до статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.58 ЦПК України, юридична особа бере участь через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тому, представнику позивача пропонується визначитися із процесуальним статусом відповідача щодо вищезазначених позовних вимог, - як фізичної особи або представника юридичної особи, та, в разі звернення з вищезазначеними позовними вимогами до юридичної особи СТ «Мечта», представником якої зазначена ОСОБА_2, виконати вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, зазначивши в позові повне найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти юридичної особи.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зазначені вимоги при поданні позову не дотримано, оскільки позовна заява не містить посилання на наявність доказів, які б підтверджували вказані у ній обставини, а саме, фактичних даних про належність садової ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Мечта» позивачу ОСОБА_1 .

Звертається увага представника позивача, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні за змістом вимоги містять і частини друга та восьма статті 83 ЦПК України, якими встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір позивачем за жодною вимогою позовної заяви не сплачений.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За вимогами підпунктом один п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Від сплати за вимоги немайнового характеру щодо визнання відключення садової ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Мечта», що належить позивачу ОСОБА_1 , від електропостачання та від водопостачання неправомірним та зобов`язання підключити садову ділянку № НОМЕР_1 в СТ «Мечта» до електропостачання та водопостачання, допустивши в цій частині негайне виконання рішення суду, ОСОБА_1 звільнений на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також в позові зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

А тому позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.175 ЦПК України зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», коли і в чому це виявилося, способи захисту, яких суд може вжити, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Зі змісту позовної вимоги вбачається, що позивач просить визнати дії голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 неправомірними.

З підстав вищезазначених норм, суддя не вбачає поширення сфери дії Закону на правовідносини зазначені позивачем. А тому, вищевказана позовна вимога не підпадає під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів» та оплата судового збору за подання даної позовної заяви регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 1073,60 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, суддя зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивач визначив у грошовому вимірі 50 000 грн), відтак заявлена ним вимога є майновою вимогою.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, а вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не звільнений, тому за вищезазначену позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн він повинен сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, за немайнову вимогу щодо визнання дій голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 неправомірними позивачу слід сплатити 1073,60 грнсуму судового збору; за майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачу слід сплатити 1073,60 грн, а всього,- 2147,20 гривень.

До позовної заяви необхідно додати підтвердження сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Заводс./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Номер рахунку (IBAN): UA0008510, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Також позивачка має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб - порталі Судової влади України

Реквізити для сплати судового збору можна отримати за посиланням:

https://zv.zp.court.gov.ua/sud0809/gromadyanam/tax/

В той же час, щодо вимоги про визнання неправомірним дій голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 , слід звернути увагу позивача на наступне.

За змістом статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та(або)майна.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1087-IVобслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення ними господарської діяльності.

Садівничі товариства є обслуговуючими кооперативами.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямками діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (ст.2, 23 Закону України «Про кооперацію).

Обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Згідно зі статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Позовні вимог про визнання неправомірним дій голови правління СТ «Мечта» ОСОБА_2 щодо виключення із членів СТ «Мечта» ОСОБА_1 стосуються корпоративних прав ОСОБА_1 , оскільки саме членство в кооперативі надає право члену кооперативу брати участь в його управлінні, обирати та бути обраним до органів управління, отримати частину статутного капіталу у випадку ліквідації кооперативу.

Згідно з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №507/577/18, у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №910/7554/18, у постанові від 17 грудня 2019 року у справі №904/4887/18, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напрямку його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними та розглядаються господарським судом.

Тому дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу пропонується усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Позовну заяву адвоката Радостєвої Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання певні дії,- залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна