Ухвала

22 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 347/9/23

провадження № 61-11715 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», подану його представником Журовим Євгеном Євгеновичем, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 156 000,00 грн, а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 16 668,49 грн, три відсотки річних у розмірі 1 000,11 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 092,00 грн, а всього разом - 18 760,60 грн.

2. Заочним рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2023 року скасовано, а позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , страхове відшкодування в сумі 156 000,00 грн а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 16 668,49 грн, три відсотки річних у розмірі 1000,11 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 092,00 грн. Вирішено питання судових витрат.

4. До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», подана його представником Журовим Є. Є., на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2023 року.

5. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

6. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

7. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8. Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

9. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

10. Оскільки ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн), зазначена справа є малозначною у силу вимог закону, незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

11. Касаційна скарга містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у малозначних справах, підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

12. Так скаржник, обґрунтовуючи те, що справа має виняткове значення для нього зазначає, що судом апеляційної інстанції було стягнуто з скаржника недоплачене страхове відшкодування, розмір якого виходить за межі страхової суми, передбаченої полісом, що призводить до ризиків невиконання скаржником зобов`язань перед іншими клієнтами, оскільки під кожну страхову суму за договором страхування скаржником формуються страхові резерви. Оскаржуване судове рішення призводить до безпідставного збагачення позивача за рахунок скаржника.

13. Крім цього вказує на те, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вказано про те, що постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

14. Перевіривши зазначені доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наведена скаржником обставина не дає достатніх підстав для висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки один лише фінансовий критерій не може бути визначальним для виняткового значення справи, а іншим скаржник свої доводи належним чином не обґрунтував та не долучив жодних доказів на їх підтвердження.

15. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено. Сама лише вказівка на зазначені винятки без належного обґрунтування та підтвердження належними доказами зазначених обставин, не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

16. Крім цього помилкове посилання в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції на можливість її оскарження в касаційному порядку не може бути самостійною підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки як вже зазначалося, справа є малозначною, а ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

17. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

18. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

19. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

20. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

21. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

22. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

23. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

24. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

25. Враховуючи наведене, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

26. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

27. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 та 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», поданою його представником Журовим Євгеном Євгеновичем, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 липня 2023 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров