Провадження № 2/537/972/2023
Справа № 537/3166/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Маханьков О.В.,

за участі секретаря судових засідань Поколоти О.В.,

представника позивача адвоката Шудрі В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2

про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Кременчуцьким районним відділом Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 66 розірвати та залишити шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

25.08.2023 на електронну адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 в якій останній просить визначити місце проживання дитини з ним ОСОБА_2 , розглядати справу без його участі та винести заочне рішення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Шудря В.І. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду питання щодо прийняття заяви відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив в заяві розгляд провести без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву відповідача, дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою ст. 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в результаті чого суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області виніс ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

Відповідачем ОСОБА_2 25.08.2023 до суду направлено документ під назвою «Заява», в якій останній фактично зазначає позовну вимогу, щодо визначення місця проживання з ОСОБА_2 спільної з позивачем дитини. З огляду на це, суд приходить до висновку, що дана заява повинна відповідача вимогам ст. 193, 194 ЦПК України, адже після відкриття провадження відповідачем заявлено нову позовну вимогу, яка в позовній заяві не була зазначена.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом, згідно ст. 120 ЦПК

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За правилами ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зі змісту заяви неможливо встановити, коли відповідач дізнався про відкриття провадження та встановити чи пропущені строки для подання відповідних процесуальних документів, адже як вбачається із матеріалів цивільної справи на адресу суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням (копія ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.08.2023 про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судова повістка на 28.08.2023) з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідачем ОСОБА_2 не надіслано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічного позову.

Предметом зустрічної позовної заяви є визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до норм статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги хоч і випливають з приводу сімейних правовідносин, проте обидва позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд є не доцільним.

Крім того, ОСОБА_1 вимог про визначення місця проживання дитини з нею в позовній заяві не ставить.

Згідно вимог ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: суд знає право; суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу juranovitcuria. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.06.2021 року по справі № 662/397/15-ц.

Згідно ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Реалізація конституційного права на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, а саме норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву позивач повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

У даному випадку прийняття рішення за позовними вимогами ОСОБА_1 про розірвання шлюбу ніяким чином не впливає на вирішення позовних вимог, що заявлені ОСОБА_2 про визначення місця проживання спільної дитини з ним.

Оскільки зустрічний позов пред`явлено з порушенням строку, встановленого ст. 193 ЦПК України, та відповідачем не заявлено клопотання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску, а також у зв`язку з тим, що обидва позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд є не доцільним, на підставі цього заяву відповідача необхідно йому повернути.

Відповідач не обмежений у праві звернутися до суду з позовною заявою до позивача про визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст. 193 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Зустрічний позов повернути ОСОБА_2 , роз`яснивши йому право на звернення до суду у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.