Справа № 594/1017/23
Провадження №2/594/401/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що між ними виникали часті конфлікти з приводу ведення домашнього господарства, побудови сімейного життя, та виховання сина ОСОБА_3 . Саме з моменту народження сина стосунки між ними стали погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. З травня 2023 вона з сином проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення не бажає.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу, підтвердив причини розірвання шлюбу, вказані позивачкою та просить справу слухати у його відсутності стягнути з нього тільки 50% судового збору так як він визнав позов.

Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони уклали шлюб 20 червня 2020 року, актовий запис №52, зареєстрований Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 20 червня 2020).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, з травня 2023 проживають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився на розірвання шлюбу.

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір.

З відповідача в користь позивачки слід стягнути 50 відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору.

На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 20 червня 2020 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №52 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити « ОСОБА_4 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплаченого нею при поданні позову, відповідно до квитанції про оплату судового збору АТ «Ощадбанк» від 31 липня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 50 відсотків судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач:ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 29 серпня 2023 року.

Головуючий Чир П. В.