14.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/1088/20
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1088/20
Номер провадження 2/205/201/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, про припинення права власності, -
ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, про припинення права власності.
Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить 55/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , інші 45/100 частин належать відповідачу. Відповідно до акту ідеальних часток співвласників домоволодіння, затвердженого рішенням комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 10.04.1987 року № 161/2, до 45/100 частин домоволодіння належать такі будівлі та споруди: житловий будинок А-1 з прибудовою А?-1, сіни а, погріб під літ. «а», сараї В, Д, споруд 1-3, І, ж. Протягом 2018 року житловий будинок А-1 з прибудовою, ОСОБА_3 , накриття З,И, літній душ Л, які перебували в аварійному стані, остаточно самостійно зруйнувалися, тому позивач звільнила від залишків будівель земельну ділянку. Відповідач ніколи не цікавився домоволодінням, позивач жодного разу його не бачила.
На підставі викладеного просить припинити право власності відповідача на 45/100 частин вищевказаного домоволодіння та скасувати реєстрацію права власності.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 09.11.2020 року витребувано докази, а саме інвентаризаційну справу по спірному домоволодінню.
Ухвалою суду, постановленою 22.11.2021 року без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 15.02.2023 року витребувано докази.
Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали. У судове засідання 14.06.2023 року не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив.
Треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак, своїх представників у судове засіданні не направили, про причини їх неявки не повідомили.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, заслухавши позивача та її представника, свідків, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районної ради народних депутатів № 161/2 від 10.04.1987 року затверджено акт ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1 : за ОСОБА_5 45/100 частин, за ОСОБА_6 55/100 частин домоволодіння (а.с.15). Згідно з розрахунком по домоволодінню від 20.12.1986 року та актом від 1986 року в користуванні ОСОБА_5 знаходиться житловий будинок А-1, житлова прибудова А?-1, сіни а, погріб а, сараї В,Д, частина споруд 1-3, І, ж, що становить 45/100 частин домоволодіння, а в користуванні ОСОБА_6 знаходиться: житловий будинок Б-1, сіни б, погріб б, сарай Г, частина споруд № 1-3, І, ж (а.с.16, 113).
45/100 вказаного домоволодіння належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29.06.1998 року (а.с.14).
Відповідно до договору дарування 55/100 часток домоволодіння від 23.12.2017 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 55/100 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку в стадії руйнування А-1, житлового будинку Б-1, загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м, сараїв Г, Д, вбиральні Ж, накриття З,И, душу Л, споруд № 1-5, І (а.с.7). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.9).
У позові ОСОБА_1 зазначила, що житловий будинок відповідача зруйнувався від часу та обвалився.
У судовому засіданні свідки підтвердили, що житловий будинок на території спірного домоволодіння на даний час один, інший у 2005 році вже був руїнами.
Відповідно до акту інженера з інвентаризації нерухомого майна про знесення об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 10.01.2019 року під час обстеження об`єкта нерухомого майна встановлено, що житловий будинок літ. А-1, ОСОБА_3 , накриття З, И, душ літ. Л, які належали ОСОБА_2 , знесені (а.с.13).
Згідно з листами Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року та 21.04.2023 року відомості про реєстрацію правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі земель відсутні (а.с.173,175).
ОСОБА_2 зареєстрованим у Дніпропетровській області не значиться (а.с.29), інформація щодо смерті ОСОБА_2 відсутня.
Позивач просить припинити право власності ОСОБА_2 у зв`язку зі знищенням його майна. У судовому засіданні позивач зазначила, що у зв`язку з наявністю права власності ОСОБА_2 та фактично неможливості знайти співвласника, вона позбавлена можливості приватизувати земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок співвласника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, статтею 349 ЦК України визначено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.
Отже, співвласник домоволодіння ОСОБА_2 своє нерухоме майно не утримував, внаслідок чого житловий будинок літ. А-1, ОСОБА_3 , накриття З, И, душ літ. Л, які належали ОСОБА_2 , зруйновані. Відсутність співвласника ОСОБА_2 порушує право позивача як співвласника на реалізацію права на оформлення земельної ділянки для обслуговування домоволодіння.
Враховуючи, що житловий будинок літ. А, будівлі та господарські споруди, що належать відповідачу знищені, співвласник не виявляє інтерес до своєї власності, земельна ділянка не належить йому на праві власності, а його право власності перешкоджає у реалізації прав іншого співвласника ОСОБА_1 , суд доходить висновку про наявність правових підстав для припинення права власності ОСОБА_2 на 45/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 349 ЦК України.
Щодо вимоги позивача скасувати реєстрацію права власності суд зазначає таке.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Отже, вимоги щодо скасування права власності відповідача не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо припинення права власності є підставою для державної реєстрації припинення права власності відповідача.
Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 322, 349, 358 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 279-281, 284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, про припинення права власності задовольнити частково.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 45/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належать йому на підставі договору дарування від 29.06.1998 року.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко