Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2017/23
Провадження № 2/553/2554/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.08.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - Компанієць А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення запису з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити з актового запису № 317, складеного 30 серпня 2006 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився але надав на адресу суду заяву в якій прохав проводити слухання справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що в період з 28.04.2006 року по 2016 рік, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в шлюбних відносинах. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.11.2016 року у справі №553/3025/16-ц, шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_6 змінено прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30 серпня 2006 року, у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений відповідний актовий запис №317, місце державної реєстрації Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції.

В позові позивачем вказувалось про те, що так як, позивач та відповідач одружилися ІНФОРМАЦІЯ_3 , а дитина народилася через 5 місяців після одруження, тому батьком дитини був записаний позивач, оскільки на той момент ОСОБА_1 так і вважав. Після народження дитини, сімейне життя між сторонами не склалося, будь-які відносини припинилися, сторони разом більше не проживали та спільне господарство не вели.

В обгрунутвання позову позивачем вказувалось про те, що три місяці назад, він від знайомих дізнався, що підчас спільного проживання з ОСОБА_2 , остання зустрічалася з іншою особою, крім того дитина - ОСОБА_8 , не схожа візуально на позивача, що в телефонній розмові з позивачем підтвердила сама відповідачка декілька місяців назад ствердивши те, що неповнолітня ОСОБА_8 не є біологічною донькою ОСОБА_1 ..

Позивачем в позовні вказувалось про те, що існує виконавчий лист №553/1511/17, що виданий Ленінським районним судом м. Полтави від 12.09.2017 р., відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 15.06.2017 р., , що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки борг по аліментам становив 99 860,75 грн..

Тобто, на сьогоднішній день наявне виконавче провадження, в якому ОСОБА_1 є боржником, і за яким проводиться стягнення аліментів за вищевказаним виконавчим листом, та згідно розрахунку в даному виконавчому провадженні - існує заборгованість стосовно обов`язку, який позивач не повинен виконувати, бо вважає, що він не є біологічним батьком ОСОБА_8 .

В позові позивачем вказувалось про те що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому він не повинен сплачувати аліменти, що на думку останнього є підставою у виключенні його як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини, в тому числі відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВС України від 15.01.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі

будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі

судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.

212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду

наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності,

а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх

прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії

від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів,

документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.

146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її

було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того,

хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця

експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі

у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи,

суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

На адресу суду відповідачем ОСОБА_2 було надано заяву, про визнання позовних вимогу ОСОБА_1 , в якій ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин та приймаючи до уваги Постанови Пленуму ВС України від 15.01.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263-265ЦПК України, ст. ст. 122, 136 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення запису з актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити з актового запису №317 , складеного 30.08.2006 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко