Справа № 484/2715/23
Провадження № 2/484/859/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку та земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на вказану частку, посилаючись на те, що сторонам на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, з кадастровим номером :08:057:0023, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Позивачка є власницею 3/4 часток вказаного житлового будинку на підставі: рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2008 року 1/4 частка, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2021 року 1/4 частка та договору дарування 1/4 частки земельної ділянки з розташованою на ній часткою житлового будинку від 18.02.2023 року.

Відповідачу належить 1/4 частка цього житлового будинку на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2008 року. Житловий будинок складається з веранди, кухні та двох житлових кімнат, загальною площею 45 кв.м. Спільне використання будинку з відповідачем є неможливим, оскільки немає технічної можливості виділити його 1/4 частку в натурі.

Позивачка використовує будинок для проживання протягом 25 років, зареєстрована за вказаною адресою, утримує будинок в належному стані та сплачує комунальні платежі. Відповідач не проживає у будинку з 2017 року, вони не ведуть спільне господарство, відповідач не бере участі у витратах на його утримання. В той же час відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстроване право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

За такого, позивачка просить припинити право власності відповідача на його частку у власності на житловий будинок та земельну ділянку та визнати за нею право власності на це майно з виплатою відповідачу компенсації його вартості, як це передбачено ст. 365 ЦК України.

Ринкова вартість 1/4 частки будинку, відповідно до звіту експертної грошової оцінки, складає 7280 грн., а ринкова вартість 1/4 частки земельної ділянки становить 1322,56 грн.

Суму вартості вказаного майна позивачка внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області 14.06.2023 року відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2023 року, згідно платіжної інструкції 0.0..1.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність.

Відповідач також не з`явився, 21.08.2023 року від нього до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України та означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що, по суті, є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника.

За ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною;спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз чинного законодавства дає змогу дійти висновку, що законодавство захищає право власності осіб на їх майно в тому числі і право власності особи на частку у спільному майні від будь-яких посягань на нього та встановлює принцип недоторканності такого майна.

Ст. 365 ЦК України все ж таки передбачає випадки припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Однак підстави такого припинення є чітко визначені у вказаній статті, мають суворо враховуватись судом при розгляді такої категорії справ, а їх перелік розширенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власницею 3/4 часток вказаного житлового будинку на підставі: рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2008 року 1/4 частка, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2021 року 1/4 частка та договору дарування 1/4 частки земельної ділянки з розташованою на ній часткою житлового будинку від 18.02.2023 року.

Відповідачу належить 1/4 частка цього житлового будинку на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2008 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.02.2022 року за відповідачем було визнано право власності на 1/4 частину земельної ділянки переданої для обслуговування житлового будинку.

Зі змісту статті 346 ЦК України, припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України умов та з урахуванням того, чи таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Аналіз рішень Верховного Суду України, ухвалених за наслідками розгляду цивільних справ за позовами про встановлення порядку володіння і користування майном, яке належить на праві спільної часткової власності, свідчить про наявність усталеної правової позиції щодо застосування ст. 365 ЦК України, відповідно до якої припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої обставини з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідач має у власності інше житло, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову.

За наведеного, враховуючи те, що права відповідача порушені не будуть, оскільки він має інше житло у власності та отримає ринкову вартість майна, право власності на яке він буде позбавлений, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Слід припинити право власності на частку у спільному майні ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд та на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер :08:057:0023, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати право власності на це майно за позивачкою ОСОБА_1 .

Слід також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості майна, на яке припинено його право власності шляхом виплати йому коштів в сумі 8602 грн. 56 коп., попередньо внесених на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області 14.06.2023 року відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2023 року, згідно платіжної інструкції 0.0..1.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку та земельної ділянки задовольнити.

Припинити право власності на частку у спільному майні ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд та на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер :08:057:0023, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд та на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер :08:057:0023, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості майна, на яке припинено його право власності шляхом виплати йому коштів в сумі 8602 (вісім тисяч шістсот дві) грн. 56 коп., попередньо внесених на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області 14.06.2023 року відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2023 року, згідно платіжної інструкції 0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення - 31.08.2023 року.

Суддя: