Справа № 303/2005/22
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Кожух О.А.,

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Івановецької сільської ради Мукачівського району про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 14 березня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Івановецької сільської ради Мукачівського району, третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

встановив:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івановецької сільської ради, третьої особи ОСОБА_2 та проси суд визнати протиправним розпорядження виконуючого обов`язки голови Івановецької сільської ради №1/02-06 від 31 січня 2022 року; визнати дії виконуючого обов`язки голови Івановецької сільської ради Калинича Є.Ю. протиправними; винести окрему ухвалу про самоуправство виконуючого обов`язки голови Івановецької сільської ради Калинича Є.Ю.; поновити його на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Івановецької сільської ради»; стягнути з Івановецької сільської ради на його користь заробітну плату за пророблений час з 1 січня 2022 року та час вимушеного прогулу з 12 лютого 2022 року до дня поновлення на роботі, яка на день пред`явлення позову становить 51000,00 гривень.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено через пропуск місячного строку на звернення до суду за вирішенням трудового спору.

ОСОБА_1 оскаржив рішення суду першої інстанції.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2022 року скасовано та постановлено у цій справі постанову про часткове задоволення позову.

Поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин місячний строк на звернення у суд із позовною заявою про звільнення.

Розпорядження в.о. Івановецького сільського голови Мукачівського району Закарпатської області від 31 січня 2022 року за № 1/02-06 про припинення з ОСОБА_1 , директором Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомого» Івановецької сільської ради дії Контракту № 1 від 30 грудня 2021 року, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України з 11 лютого 2022 року, визнано незаконним.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомого» Івановецької сільської ради з 11 лютого 2022 року.

Стягнуто з Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, код ЄРДПОУ: 04350487, юридична адреса: 89622, с. Іванівці, вул. Миру, 15, Мукачівський район, Закарпатська область на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 305 742,20 гривні (з вказаної суми підлягають сплаті податки, збори та обов`язкові платежі), заборгованість по заробітній платі у сумі 30 800,00 гривень (з вказаної суми підлягають сплаті податки, збори та обов`язкові платежі) та судові витрати у сумі 2 500,00 грн, судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Постанову апеляційного суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення на його користь заробітної плати за один місяць у розмірі 22 000,00 гривень (з вказаної суми підлягають сплаті податки, збори та обов`язкові платежі) допущено до негайного виконання.

07 липня 2020 року Івановецька сільська рада Мукачівського району звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявленою обставиною зазначає те, що при виконанні постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2023 про поновлення ОСОБА_1 на роботі, було встановлено, що останній проходить військову службу в Управлінні СБ України в Закарпатській області за призовом під час мобілізації на особливий період з 03.11.2022 по теперішній час.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ 19.07.2022 набули законної сили зміни до ст. 119 КЗпП України, відповідно до яких скасовано збереження середнього заробітку за мобілізованими працівниками.

А тому вважає, що час проходження військової служби позивачем не може вважатися вимушеним прогулом і такий повинен бути виключеним із розрахунку загальної кількості днів вимушеного прогулу розрахованих судом.

Оскільки, ОСОБА_1 увільнено від роботи, а тому, вимушений прогул слід рахувати за період з 11.02.2022 по 02.11.2022. Із 03.11.2022 дня призову позивача, роботодавець не зобов`язаний платити середній заробіток як мобілізованому працівнику. З огляду на зазначене, кількість робочих днів перебування позивача у вимушеному прогулі має бути зменшена на кількість робочих днів з часу мобілізації, тобто з 11.02.2022 по 02.11.2022 (177 робочих днів).

З врахуванням зазначеного, середній заробіток за час вимушеного прогулу має становити 199 691,40 грн.

Посилаючись на викладене, просить апеляційний суд скасувати постанову від 14.03.2023 за нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та приймаючи постанову від 14.03.2023 року, Закарпатський апеляційний суд не погодився з висновок суду першої інстанції, та вважав, що звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги Івановецької сільської ради» з підстав передбачених пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України Івановецькою сільською радою є незаконним, а тому, на підставі вимог частини 1 статті 235 КЗпП України ОСОБА_1 підлягає поновленню на попередній посаді директора комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги Івановецької сільської ради».

При цьому, апеляційним судом, у порядку частини 2 статті 235 КЗпП України, вирішено питання щодо стягнення з відповідача працівникові середній заробіток за час вимушеного прогулу. У вимушеному прогулі ОСОБА_1 перебував у період з 11 лютого 2022 року по 14.03.2023 року, що у загальному становить 271 робочий день х на 1128,20 грн середньоденної зарплати, тож отримаємо загальну суму 305 742,20 гривень, яку й стягнуто з відповідача.

Проте як на нововиявлену обставину заявник посилається на те, що при виконанні постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2023 було встановлено, що ОСОБА_1 з 03.11.2022 року проходить військову службу в Управлінні СБ України в Закарпатській області, а тому, з врахуванням внесених в ст. 119 КЗпП України змін, кількість робочих днів перебування позивача у вимушеному прогулі має бути зменшена на кількість робочих днів з часу мобілізації, тобто з 11.02.2022 по 02.11.2022 (177 робочих днів), а звідси, середній заробіток за час вимушеного прогулу має становити 199 691,40 грн.

Водночас у ході розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду було встановлено з пояснень ОСОБА_1 той факт, що він є депутатом Івановецької сільської ради Мукачівського району і про те, що він мобілізований було достеменно відомо як безпосередньо відповідачу так і депутатам ще у лютому 2022 року. Під час особистих розмов з сільським головою ОСОБА_3 щодо юридичного вирішення деяких питань діяльності сільського голови та сільської ради було повідомлено про те, що у зв`язку з військовою агресією 24.02.2022 призваний на військову службу внаслідок мобілізації. Зазначена обставина була відома й секретарю сільської ради Калинич.

Представник Івановецької сільської ради Мукачівського району в особі Манилової К.О. в ході розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду пояснила колегії суддів, що ОСОБА_1 дійсно являється депутатом Івановецької сільської ради Мукачівського району. Керівництво сільської ради виходило з того, що питанням мобілізації повинен займатись юрист сільської ради, якого на той момент ще не було призначено на посаду в сільській раді.

Під час апеляційного розгляду справи відповідачем не повідомлялося вказаних обставин суду.

Перевіривши наведені обставини щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наведених підстав, дійшла висновку, що обставини призову ОСОБА_1 на військову службу внаслідок мобілізації були відомі Івановецькій сільській раді Мукачівського району задовго до прийняття апеляційним судом постанови від 14.03.2023 року, що є беззаперечним свідченням того, що дана обставина на яку Івановецька сільська рада Мукачівського району посилається як на нововиявлену не являється таковою в силу приписів пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.

Відтак, зазначена обставина, не може вплинути на висновок апеляційного суду наведений в постанові Закарпатського апеляційного суду від 14.03.2023, тому дана обставина не може являтись істотною для справи в розумінні вимог статті 423 ЦПК України.

Наведені доводи у своїй сукупності дають підстави колегії суддів дійти до обґрунтованого висновку стосовно того, що у задоволенні заяви Івановецької сільської ради Мукачівського району про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити за недоведеністю.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Івановецької сільської ради Мукачівського району про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 14 березня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовити, залишивши в силі постанову апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 23 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: