КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Татунцем Владиславом Вікторовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Відкрите акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПН КМНО Гнідюка О.Б., третя особа - ГУЮ у м. Києві, в якому просив:

визнати неправомірними дії ПН КМНО Гнідюка О.Б., щодо посвідчення довіреності за реєстровим № 707 від 03.06.2013 та № 709 від 03.06.2013;

стягнути з ПН КМНО Гнідюка О.Б. на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2 325 469,5 грн;

стягнути з ПН КМНО Гнідюка О.Б. на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03.06.2013 ПН КМНО Гнідюком О.Б. вчинено неправомірні нотаріальні дії щодо видачі від імені позивача довіреностей, якими уповноважено ОСОБА_2 розпоряджатися належними позивачу на праві власності транспортними засобами: ВМW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2016, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПН КМНО Гнідюка О.Б. на користь ОСОБА_1 2 325 469, 50 грн на відшкодування майнової та 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 апеляційну скаргу ПН КМНО Гнідюка О.Б. задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2016 у частині вирішення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди скасовано. Стягнуто з ПН КМНО Гнідюка О.Б. на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 1 198 662, 50 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2018 касаційну скаргу ПН КМНО Гнідюка О.Б. задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2016 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Повертаючи справу на новий розгляд Верховний Суд зазначив, що суди не з`ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не розглянули позовну вимогу про визнання неправомірними дій нотаріуса щодо посвідчення довіреностей, вирішивши при цьому питання щодо похідних від неї вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди; не дослідили та не надали належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2022 у позові ОСОБА_1 до ПН КМНО Гнідюка О.Б., треті особи: ГУЮ в м. Києві, ВАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено (т. 3 а.с. 180-187).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що факт неправомірності дій нотаріуса Гнідюка О.Б. при посвідчені довіреності не встановлений, оскільки, не встановивши дійсність намірів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вчинення правочинів, а саме, видачі довіреностей від імені позивача на розпорядження автомобілями, які зареєстровано за № 707 та № 709, а також, відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, відповідач порушив норми Глави 6 Загальних положень Порядку вчинення нотаріальних дій.

Окрім зазначеного, суд першої інстанції у порушення постанови Верховного Суду від 01.08.2018, у резолютивній частині нічого не зазначив щодо вимоги про визнання неправомірними дій нотаріуса щодо посвідчення довіреностей (т. 3 а.с. 191-198).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобілів ВМW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , та Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 .

03.06.2013 ПН КМНО Гнідюком О.Б. посвідчено довіреності від імені ОСОБА_1 , якими уповноважено ОСОБА_2 розпоряджатися автомобілем ВМW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно з листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 01.04.2019 № 31/9525 автомобіль LEXUS LX 570, 2013 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 30.04.2013 був зареєстрований за ОСОБА_1 ;

04.06.2013 автомобіль було знято з реєстраційного обліку для реалізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі доручення ВРВ 137845 від 03.06.2013, нотаріус Гнідюк О.Б.;

05.06.2013 зазначений автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку ААВ 448472 від 04.06.2013 ТОВ «Контракт-Авто»;

07.06.2013 ОСОБА_4 зняв автомобіль з реєстраційного обліку для реалізації;

11.06.2013 автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку ААВ 448490 від 08.06.2013;

10.09.2015 автомобіль було перереєстровано на нового власника - ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку № ААЕ389467 від 08.09.2015 ТОВ «Ореон-Трейд»;

18.07.2017 автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ № 8047/2017/545006 від 18.07.2017;

автомобіль BMW Х6, 2012 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 30.11.2012 року був зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі ВМД 125110004/12 Київська обласна митниця;

04.06.2013 автомобіль було знято з реєстраційного обліку для реалізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі доручення ВРВ 137844 від 03.06.2013, нотаріус Гнідюк О.Б.;

05.06.2013 зазначений автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_8 на підставі довідки-рахунку ААВ 448471 від 04.06.2013 ТОВ «Контракт-Авто»;

07.06.2013 ОСОБА_8 зняв автомобіль з реєстраційного обліку для реалізації;

04.03.2015 автомобіль знято з реєстраційного обліку у зв`язку зі скасуванням реєстрації на підставі рішення Подільського районного суду від 24.11.2014;

04.03.2015 на підставі зазначеного рішення автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1 ;

27.03.2015 автомобіль було знято з реєстраційного обліку на підставі доручення ВХ 7042553 від 08.05.2017 ПН КМНО Романюк О.В. - довірена особа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

31.03.2015 автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі довідки-рахунку НОМЕР_5 від 31.03.2015;

10.10.2015 автомобіль було перереєстровано на нового власника - ОСОБА_11 на підставі довідки-рахунку №ААЕ392220 від 01.10.2015;

02.06.2016 автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу № 968/05/8047/16 від 02.06.2016.

Згідно частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2014 визнано недійсними довіреності від 03.06.2013, якими уповноважено ОСОБА_2 розпоряджатися належними ОСОБА_1 на праві власності транспортними засобами: ВМW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , оскільки на момент посвідчення нотаріусом зазначених довіреностей, ОСОБА_1 був відсутній на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, з 12.05.2013 ОСОБА_1 виїхав за межі України та до теперішнього часу не повертався.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2014 (справа № 18244/13), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2014, визнано недійсною довідку-рахунок ААВ448472 від 04.06.2013, видану Першою філією ТОВ «Контракт-Авто» на транспортний засіб LEXUS LX 570, номер шасі НОМЕР_4 ; визнано недійсною довідку-рахунок ААВ448490 від 08.06.2013, видану Першою філією ТОВ «Контракт-Авто» на транспортний засіб LEXUS LX 570, номер шасі НОМЕР_4 ; витребувано у ОСОБА_5 належний ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 0597/04/13 транспортний засіб марки «LEXUS LX 570 5,7 А/Т», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 та передано його власнику ОСОБА_1 .

Зазначені рішення набрали законної сили, однак, інформації щодо їх виконання та відновлення права власності ОСОБА_1 на транспортні засоби в матеріалах справи відсутня.

Подільським районним управлінням ГУ МВС України відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, щодо незаконного заволодіння транспортними засобами, належними на праві власності ОСОБА_1 .

У рамках вказаного кримінального провадження, автомобіль Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 , є речовим доказом, і після його закінчення, буде повернутий власнику. Ці обставини підтвердив представник позивача під час перегляду справи в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, автомобіль Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_3 неможливо вважати таким, що втрачений позивачем, і тому відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди в розмірі вартості автомобіля. Зазначені обставини позивачем не спростовано (т. 2 а.с. 129-133).

Також, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль BMW Х6, 2012 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 04.03.2015 знято з обліку у зв`язку зі скасуванням реєстрації на підставі рішення Подільського районного суду від 24.11.2014 та, в цей же день, на підставі зазначеного рішення, автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1 , а 27.03.2015 уповноваженим представником позивача автомобіль було знято з реєстраційного обліку на підставі доручення ВХ 7042553 від 08.05.2017 ПН КМНО Романюк О.В. - довірена особа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, автомобіль BMW Х6, 2012 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 вибув із власності позивача на підставі доручення ВХ 7042553 від 08.05.2017. В матеріалах справи відсутня інформація щодо оскарження даного доручення, тому апеляційний суд не вбачає підстави для відшкодування матеріальної шкоди за автомобіль BMW Х6, 2012 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 . Проти зазначених обставин, представник позивача не заперечував в суді апеляційної інстанції.

Твердження позивача про нерозглянуту заявлену вимогу щодо визнання неправомірними нотаріальних дій ПН КМНО Гнідюка О.Б., щодо посвідчення довіреності за реєстровим № 707 від 03.06.2013 та № 709 від 03.06.2013, то слід зазначити наступне.

Стаття 5 Закону України «Про нотаріат» в редакції на час виникнення спірних правовідносин - 03.06.2013 - передбачала, що нотаріус зобов`язаний, зокрема, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Стаття 21 Закону України «Про нотаріат» (станом на 03.06.2013) передбачає, що шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно ст. 27 Закону України «Про нотаріат», шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі.

Однак, відповідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії:

подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії;

подала недійсні та/або підроблені документи;

не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Стаття 58 Закону України «Про нотаріат» передбачає порядок посвідчення доручень.

Так, нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують доручення, складені від імені однієї або кількох осіб, на ім`я однієї особи або кількох осіб.

Пункт 1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що при вчиненні нотаріальної дії від 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок № 282/20595), нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії та дане встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Також пункт 1 глави 4 Порядку № 282/20595 зазначено, що дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених ст. 43 Закону України «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 1 глави 6 Порядку № 282/20595 передбачено, що нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, а також нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2014 не встановлювався факт неправомірності дій нотаріуса при посвідченні довіреностей, оскільки довіреності визнано недійсними не у зв`язку із порушення правил порядку вчинення нотаріальних дій, а на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України у зв`язку з відсутністю волевиявлення ОСОБА_1 під час укладення правочинів від 03.06.2013.

Окрім того, слід зазначити, що 22.07.2013, на підставі звернення ОСОБА_3 , членами комісії у сфері нотаріату було проведено позапланову повторну перевірку дотримання ПН КМНО Гнідюком О.Б. порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства. Проведеною перевіркою, в межах компетенції при посвідчені 03.06.2013 ПН КМНО Гнідюком О.Б. довіреностей за реєстровим № 707 та № 709 від імені громадянина Республіки Коста Ріка ОСОБА_1 , не встановлено порушень правил ведення нотаріального діловодства та порядку вчинення нотаріальних дій.

Отже, під час розгляду даної справи а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції, представником позивача не надано належних та допустимих доказів незаконних дій або недбалості нотаріуса при вчиненні нотаріальної дії посвідчення довіреностей. При цьому, посилання апелянта на те, що нотаріусом не встановлено дійсних намірів учасників правочину не доведено матеріалами справи, а зауваження позивача на тому, що нотаріусом не здано до державного архіву нотаріальної документації не свідчить про неправомірність дій нотаріуса на момент посвідчення правочину.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Татунцем Владиславом Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 липня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова