Справа № 459/2646/23
Провадження № 2/459/490/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судових засідань Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мейк-Дейта», ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв`язку з недоліками купленої речі, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

10.08.2023 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ТОВ «Мейк-Дейта», ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв`язку з недоліками купленої речі, відшкодування моральної шкоди.

22.08.2023 року позивач подала заяву, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 01). В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_2 , знаючи про продаж їй автомобіля з істотними недоліками, що перешкодило його реєстрації за нею, та про його вилучення у встановленому порядку Червоноградським РВП ГУНП у Львівській області і накладення на нього арешту ухвалою слідчого судді від 26.08.2023 року у кримінальному провадженні №0000139 від 23.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, не вживає жодних заходів для повернення їй отриманих коштів, як і відмовився по пошті отримати її вимогу від 26.07.2023 року про повернення таких коштів, що, на її думку, свідчить про його ухилення від вчинення таких дій як на даний час, так і у майбутньому від виконання судового рішення.

Ухвалою від 15 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено учасникам справи строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Розгляд заяви про забезпечення позову проводиться в порядку ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви, вивчивши матеріали позову, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 18.08.2022 року між ТОВ «Мейк-Дейта» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу «Renault Trafic» транзитний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , у якому, як стверджує позивач, номер кузова змінений шляхом вварювання пластини металу з номером № НОМЕР_2 .

У червні 2023 року позивач засобами поштового зв`язку направила безпосередньо відповідачеві ТОВ «Мейк-Дейта» вимогу про повернення коштів, однак відповіді на вказану вимогу отримано не було. Відповідач ТОВ «Мейк-Дейта» ухиляється від повернення коштів, які є значними для Позивача як для внутрішньопереміщеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

З огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а також відсутність будь-яких доказів того, що існує загроза вибуття майна з власності відповідача, а тому зважаючи на зв`язок між заходом щодо забезпечення позову і позовними вимогами, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 01), належній ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мейк-Дейта», ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв`язку з недоліками купленої речі, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: ТОВ «Мейк-Дейта» (, 43010, Волинська область м.Луцьк вул.Рівненська,48);

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст ухвали складено 24.08.2023 р.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська