Справа № 442/2224/19
Провадження № 4-с/442/16/2023
23 серпня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,
з участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобич клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання, за участю заінтересованої особи: старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),
ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про стягнення судових витрат у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання, за участю заінтересованої особи: старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить стягнути з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на її користь 1284,70 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи 442/2224/19.
В обґрунтування заяви покликався на те, що 26.09.2018 Верховним Судом задоволено її скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 19.04.2016 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21.12.2016 у частині вирішення скарги на дії державного виконавця ДВС щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.06.2015 та його бездіяльність.
28.11.2018 Дрогобицьким судом частково задоволено мою скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та визнано неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах державного виконавця ВДВС на 01.06.2015 року та зобов`язано ВДВС провести новий розрахунок заборгованості по аліментах з 07.10.2007 по 01.06.2015р.
29.10.2019 Дрогобицьким судом задоволено скаргу та визнано незаконними дії державного виконавця щодо перерахування аліментів без утримання комісії банку з боржника у ВП №59351163 та зобов`язано перерахувати та стягнути з боржника у ВП №59351163 недоотриману суму аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
13.01.2020 Львівським апеляційний судом задоволено скаргу на рішення та бездіяльність державного виконавця ВДВС при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами та визнано їх неправомірними, скасовано розрахунок заборгованості за аліментами у ВП №25780960, складений 02.07.2018, зобов`язано державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, які стягуються відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 27.11.2007, розрахунок яких провести, виходячи з доходів боржника, в тому числі отриманих ним в Королівстві Іспанія.
04.02.2020 постановою Львівського апеляційного суду задоволено скаргу на неправомірні рішення та дії державного виконавця щодо невжиття заходів впливу до боржника за невиконання законних вимог державного виконавця Визнано неправомірними дії державного виконавця щодо не притягнення боржника до відповідальності, встановленої законом, за невиконання законних вимог державного виконавця про неподання декларації про доходи та майно, встановленої форми, у період з 09.09.2019 року по 08.11.2019.
22.06.2020 Дрогобицьким судом частково задоволено скаргу на дії державного виконавця та зобов' язано державного виконавця внести зміни у розрахунок заборгованості по аліментах від 07.05.2020, вказавши дату сплати чергового платежу за квітень 07.05.2020.
22.02.2023 Дрогобицьким судом частково задоволено чергову скаргу на дії/ бездіяльність виконавця та визнано частково неправомірними дії державного виконавця заст начальника Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023 у ВП №25780960, скасувавши такий розрахунок та зобов`язавши державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у ВП №25780960 відповідно до вимог ЗУ"ЇІро виконавче провадження".
04.07.2023 - Львівським апеляційним судом відхилена апеляційна скарга Дрогобицького ВДВС за подання пусто-парожньої скарги, яка стосувалася небажання Відділу розраховувати суму заборгованості по аліментах в тій валюті, в якій боржник отримував зарплату.
24.05.2023 Верховним судом частково задоволена скарга на бездіяльність державного виконавця щодо не проведення опису майна боржника у відповідності до Закону.
17.07.2023 Дрогобицьким судом визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького ВДВС, що полягає у не проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника.
На даний час на розгляді в апеляційній інстанції перебувають 2-ї скарги на бездіяльність виконавців Дрогобицького ВДВС.
Саме тому, зважаючи на таку зухвалу поведінку державних виконавців вважає, що їй повинна бути сплачена компенсація за втрачений час на добирання до суду, компенсація за участь в судовому засіданні, витрати на фотографії майна боржника та витрати на судовий збір.
В судове засідання учасники справи не викликалися.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2023 було задоволено скаргу ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федурка Назара Вікторовича, що полягає у непроведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .
Зобов`язано старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федурка Назара Вікторовича провести у передбаченому законом порядку опис та арешт всього майна боржника ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Про подачу розрахунку понесених витрат впродовж п`яти днів після ухвалення рішення ОСОБА_1 було заявлено в судовому засіданні 17.07.2023.
Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо стягнення понесених витрат пов`язаних з прибуттям до суду, необхідно зазначити наступне.
В силу положень ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з відривом позивача від звичайних занять, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 138 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Виходячи норми статті 138 ЦПК України, компенсації підлягають лише ті витрати за відрив від звичайних сторони у справі занять, що пов`язані з явкою до суду.
На підтвердження чого ОСОБА_1 та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відрив від звичайних занять у зв`язку зі зверненням до суду. Відтак, відсутні відомості, які б могли бути взяті судом до уваги при визначенні суми наведеної компенсації.
Тому, суд не знаходить підстав для стягнення судових витрат у виді компенсації за відрив від звичайних занять у заявленному розмірі.
Щодо стягнення витрат на оплату за фотографії майна боржника суд зазначає.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням доказу має особа, яка надала доказ на вимогу суду (ч. 1 ст. 140 ЦПК України).
Оскільки скаржником долучено фотографії майна боржника із власної ініціативи в якості доказу на підтвердження обставини, які мають значення для справи, тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення судового збору суд приходить до наступного.
У поданому клопотанні скаржниця зазначає, що у даній справі за розгляд апеляційної скарги нею було сплачено 01.06.2022 496,20 грн судового збору та за розгляд касаційної скарги було сплачено 30.12.2022 396,96 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 таку задоволено частково, з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь скаржниці підлягає стягненню судовий збір частково, а саме 446,58 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 133, 138, 140, 141, 270, 452 ЦПК України, суд
клопотання задовольнити частково.
Стягнути з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 446,58 (чотириста сорок шість гривень п`ятдесят вісім копійок) гривень.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Нагірна О.Б.