Номер провадження: 22-ц/813/6916/23
Справа № 2-2135/10
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

28.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді-доповідача Сегеди С.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філфї Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за договором, звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.07.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 27.07.2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій також просив про поновлення строку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.07.2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху, та витребувано матеріали справи з Суворовського районного суду м. Одеси від 27.07.2023 року і надійшли вони 22.08.2023 року.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала Суворовського районного суду м. Одеси була постановлена 27.07.2022 року, в той час як апеляційна скарга була подана 04.07.2023 року, тобто майже через рік після її постановлення.

Так у свої апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали, та обґрунтовує це тим, що він не отримував оскаржувану ухвалу суду, крім того вказує, що не був повідомлений про дату та час судового засідання.

Вказував, що дізнався про оскаржувану ухвалу лише 26.06.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, зазначав, що можливість дізнатись про судове рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень є його правом а не обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Окрім цього, ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Так з матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 адвокатом Нижником Г.І. який діяв на підставі ордеру про надання правової допомоги (а.с.10), була подана заява до Суворовського районного суду м. Одеси про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с.3-9), крім того, в матеріалах справи наявно заява представника ОСОБА_4 про розгляд вищевказаної заяви без участі ОСОБА_1 (а.с.50), що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про наявність даного судового провадження, крім того, він сам просив розглядати заяву за його відсутності.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Оцінюючи поважність, вказаних скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що такі причини не є поважними, оскільки, його поведінка не дає підстав для оцінки зазначених ним обставин, передбачених ст.127 ЦПК, які являлись би об`єктивно непереборними, не залежними від його волевиявлення, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним процесуальних дій та підтверджених належним чином.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

Через перебування судді Сегеди С.М. у відпустці, питання щодо залишення апеляційної скарги без руху вирішується 28.08.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 липня 2022 року залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.ч.1-3 ст. 185 ЦПК України, та роз`яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у десятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда