ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7896/23 Справа № 183/625/23 Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У січні 2023 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним у якому просила встановити юридичний факт того, що вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 станом на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помела її мати ОСОБА_3 . Батько позивачки ОСОБА_4 помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем реєстрації та проживання матері позивача була адреса: АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована на день смерті одна. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . За життя матір заповіту не складала, інші спадкоємці за законом відсутні. Актом обстеження депутата Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, зі слів заявниці та свідків встановлено, що ОСОБА_3 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , її донька ОСОБА_1 здійснювала догляд за матір`ю до останніх днів. Цим же актом встановлено, що ОСОБА_1 у 2019 році переїхала зі своєю сім`єю до села Геївка, щоб мати змогу доглядати за матір`ю, проживали однією родиною разом, мали сумісний побут, спільний бюджет. Після звернення у грудні 2022 року до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав, позивачу повідомлено нотаріусом, що проживання зі спадкодавцем може бути підтверджено тільки у судовому порядку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року у задоволенні позовувідмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

24.07.2023 рокувід позивачки ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері та всі доводи зводяться до переоцінки доказів наданих позивачкою до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Позивачка у апеляційній скарзі просить розглянути апеляційну скаргу за її відсутності.

Від Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.100-101).

Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с.96) у судове не з`явилась з невідомих причин.

При таких обставинах, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, може розглянути справу у відсутність сторін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.20), яка доводилася позивачу рідною матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18), а також копією свідоцтва про одруження щодо зміни прізвища позивача (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого, зокрема увійшла 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25).

Згідно повідомлення Відділу ЦНАП Слобожанської селищної ради, на час смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею більше ніхто не був зареєстрований (а.с.24).

Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сапка І.М. від 21.12.2022 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася та не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.38).

З повідомлення нотаріуса та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 24.03.2023 не заводилася (а.с.57,58).

На підтвердження обставин, на які посилається позивач, до позовної заяви додано письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Як встановлено у ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Клопотань про виклик вказаних осіб для допиту у якості свідків у судовому засіданні позивач не заявляла.

Як встановлено у ст.213 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Зміст письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не може вважатися показаннями свідків, оскільки ці особи не попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та не були допитані у судовому засіданні за участю сторін.

Отже, подані позивачем письмові пояснення не відповідають вимогам допустимості доказів.

Також, позивачем додано фотознімки невідомих суду осіб, які жодним чином не підтверджують обставини, на які посилається позивач.

Крім того, позивачем надано акт обстеження, складений депутатом Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, зі слів заявниці та свідків встановлено, що ОСОБА_3 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , її донька ОСОБА_1 здійснювала догляд за матір`ю до останніх днів. Цим же актом встановлено, що ОСОБА_1 у 2019 році переїхала зі своєю сім`єю до села Геївка, щоб мати змогу доглядати за матір`ю, проживали однією родиною разом, мали сумісний побут, спільний бюджет (а.с.36,37).

При цьому, акт складено депутатом Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Романовською Анастасією за результатами обстеження квартири АДРЕСА_3 про обставини, які мали місце у с. Геївка Чугуївського району Харківської області, на яке повноваження цього депутата жодним чином не поширюються. Вказані в акті обставини, про проживання позивача разом з матір`ю у с. Геївка, депутатом встановлено зі слів позивачки та свідків.

У відповідності до ч.2 ст.90 ЦПК України, якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Оскільки акт складено депутатом, який не проводив обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1 , а відобразив виключно відомості зі слів осіб, яких судом не було допитано, суд вважає, що поданий позивачем акт обстеження від 27.12.2022 не відповідає вимогам допустимості доказів.

Встановивши зазначені обставини та проаналізувавши надані докази першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали цивільної справи не містять жодного належного доказу на підтвердження заявлених вимог.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка не позбавлена можливості повторно звернутись до суду та надати суду належні докази.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: