ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/812/22
Провадження № 2/483/100/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

24 серпня 2023 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря - Акопової К.Р.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідачів:

Миколаївської обласної прокуратури - Чехліної В.О.,

Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - Білецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з державного бюджету шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку коштів в сумі 656 675 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначив, що 24 березня 2016 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Згодом відносно нього до суду було направлено обвинувальний акт для розгляду по суті. Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року його виправдано, а ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року зазначений вирок залишено без змін. Через те, що він безпідставно перебував під слідством, враховуючи тривалість досудового розслідування та судового розгляду, вважає, що йому завдано моральних втрат, що призвели до порушення його нормального життєвого укладу та душевних страждань, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду.

Головне управління Національної поліції в Миколаївській області позов не визнало та надало до суду відзив, в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. За змістом відзиву, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами самого факту заподіяння йому моральної шкоди діями відповідача.

Миколаївська обласна прокуратура подала до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 24 березня 2016 року (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення) по 11 лютого 2022 року (постановлення ухвали Миколаївським апеляційним судом), що складає 70 місяців та 19 днів. Враховуючи те, що позивач має право па відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, при визначенні такого розміру слід виходити з часу незаконного перебування під слідством та судом, а також розміру мінімальної заробітної плати, яка на час розгляду справи в суді, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» складає 6 500 грн. Натомість, позивач у позовній заяві без належних на те підстав та обґрунтувань зазначає, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 656 675грн. При цьому позовна заява не містить жодних доводів того, чим саме підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями/бездіяльністю вони заподіяні, чим позивач керувався при оцінюванні заподіяної йому шкоди. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Вказані норми не звільняють позивача від обов`язку доказування неправомірності дій посадових осіб органів досудового розслідування як підстави для відшкодування моральної шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір.

Державна казначейська служба України подала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач, а саме: факт заподіяння йому страждань внаслідок психологічного впливу при допитах слідчим та під час судових засідань, порушення і зміну у негативний бік життєвих зв`язків, погіршення відносини з оточуючими, втрату ділових зв`язків тощо.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні змісту підстав пред`явлених вимог.

Представники Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судовому засіданні підтримали заперечення проти позову, викладені у відзивах, просили відмовити у задоволенні позову.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 березня 2016 року слідчим СВ Миколаївського ВП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному 05 вересня 2013 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001252 було повідомлено про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

05 травня 2016 року прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 було затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 було визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України та виправдано.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін, і це рішення не було оскаржено у касаційному порядку.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_1 в межах вказаного кримінального провадження не застосовувались.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, а тому, відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено гарантії права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За положеннями статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, крім іншого, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Частинами 1, 2 та 7 статті 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині 1 цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (частина друга статті першої Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Статтею 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 цього ж Закону у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода.

Положеннями статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відшкодування моральної шкоди, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, установлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Тобто чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме статті 1176 ЦК України та Закону.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першої статті 3 КПК України).

Згідно пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З моменту повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень і до прийняття остаточного рішення судом апеляційної інстанції минуло 70 місяців та 19 днів.

У статті 42 КПК України міститься широке коло прав, одним з яких є право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися.

Отже, внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, що підтверджується виправдувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 , що набрав законної сили, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме: статті 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди, яку необхідно визначати виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи мінімальний розмір моральної шкоди, суд виходить із встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом за кожен місяць перебування під слідством та судом. Цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розглядаючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку, що тривале перебування позивача під слідством та судом, характер пред`явленого обвинувачення, час та зусилля, які необхідно було вжити для відновлення попереднього стану, завдали ОСОБА_1 моральної шкоди, що становить підставу її відшкодування за статтею 1167 ЦК України та нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», з урахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.

При цьому, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості й тим, що тривалим безпідставним кримінальним провадженням, негативними наслідками, позивачу завдано моральної шкоди. При цьому суд, враховує відсутність доказів щодо порушення та змін у негативний бік життєвих зв`язків, погіршення відносини з оточуючими, втрати ділових зв`язків, позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань та спричинення ОСОБА_1 діями органів досудового розслідування, прокуратури моральної шкоди у зазначеному в позові розмірі, а тому суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 459 123 грн, що відповідає мінімально гарантованому законом розміру із розрахунку мінімальної заробітної плати 6 500 (6 500 х 70 місяців + 4 123 (за 19 днів)).

Посилання представників відповідачів у відзивах на те, що заподіяння моральної шкоди внаслідок протиправності дій органів досудового слідства під час перебування позивача під слідством не доведено, внаслідок чого правових підстав для відшкодування шкоди у позивача не виникло, є помилковими, оскільки незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, як визначено частиною другою статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», завдана шкода відшкодовується державою у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 04.06.2018 року у справі №489/1792/17 та Постанові від 25.07.2018 року у справі № 607/14493/16-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування - задовольнити частково.

Стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_1 459 123 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять три) гривні 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28 серпня 2023 року.

Головуюча: