ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4242/21 Номер провадження 22-ц/814/3165/23Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року до суду першої інстанції звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 150950,00 грн та покласти на відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що починаючи в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року він помилково перерахував кілька раз зі своєї банківської картки НОМЕР_1 в АТ "Універсал банк" на банківську картку ОСОБА_2 НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

Зазначав, що між ним та ОСОБА_2 не укладалися жодні угоди, відсутні інші правові зобов`язання. А тому, остання набула без достатніх правових підстав вказані грошові кошти.

Вважає, що відповідно до положень ст.1212, ст.83, ст.11, ст.1213 ЦК України ОСОБА_2 зобов`язана повернути йому безпідставно отримані грошові кошти.

Оскільки ОСОБА_2 відмовилася добровільно повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти, тому він звернувся до суду з позовом за захистом своїх майнових прав.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Рішення мотивоване тим, що доводи позову є необґрунтованими, підстави для його задоволення відсутні.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 в особі представника Єфремова В.В .

Посилаючись на неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів, порушення норм матеріального та процесуального права прохав скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд проігнорував доводи позивача, а саме: у матеріалах справи відсутні докази щодо існування між сторонами будь яких договірних зобов`язань, в матеріалах справи наявна копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон 10 грудня 202 року, що спростовує доводи відповідача про оформлення робочої візи для ОСОБА_1 а також не враховано, що сума перерахованих грошових коштів перевищує вартість послуг в 10 разів, при цьому відповідачем не надано доказів на підтвердження підстав отримання різниці між вартістю послуг та розміром отриманих грошових коштів.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Фєдосєєва Д.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначав, що судом першої інстанції перевірено та вірно встановлено, що кошти перераховувались неодноразово (в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року), перерахування носило регулярний та систематичний характер протягом двох місяців, а також те, що після перерахування коштів позивач не звертався до відповідача щодо їх повернення. При цьому, з позовом до суду позивач звернувся більш ніж через рік.

Вказував, що жодних доказів щодо підтвердження призначення платежів, тобто мети перерахування грошових коштів позивачем, матеріали справи не містять.

Крім того з дослідженого в судовому засіданні листа компанії ООД-ВАРНА вбачається, що ОСОБА_4 зверталася до компанії у вересні 2020 року, з метою оформлення дозволу на роботу та проживання позивача. Також цей факт підтверджується наявним в матеріалах справи листом ОСОБА_4 від 22.04.2022 року.

Вважає, що судом першої інстанції було встановлено наявність між сторонами у справі спору щодо правової природи передачі грошових коштів, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин норми статті 1212 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , що підтверджено листом АТКБ «ПриватБанк» від 13.01.2022 року №20.1.0.0.0/7-220113/20295 (а.с.135).

В період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року ОСОБА_1 перерахував 8 разів зі своєї картки АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 на картку ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями: №9С5С-Р7АМ-652Е-5АР7 від 04.07.2020 року, №357А-169М-КСС9-1Х19 від 28.07.2020 року, №43Р5-2НВР-4М89-С36Р від 06.08.2020 року, №М55В-А336-А3Н6-1С9М від 19.08.2020 року, №А6Р6-2Х1С-6А56-8НН7 від 29.08.2020 року, №СН50-Е5М7-05РХ-8Х4В від 29.08.2020 року, №3ТНН-ВКХ5-ХХ34-НН6А від 09.09.2020 року, №65ТВ-7САН-ЕСНМ-ЕМ46 від 10.09.2020 року (а.с.10-17).

Листом Торгового Дому Українка ООД-Варна підтверджено, що ОСОБА_4 , зверталася в жовтні 2020 року у компанію для оформлення дозволу на проживання у ЄС для ОСОБА_1 та ОСОБА_5 компанія не оформила відповідні дозволи, оскільки Здітовецькі не подали необхідні документи. Тому за політикою компанії, сплачені ними грошові послуги за надані послуги - не повертаються. (а.с.156-157).

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19.08.2021 року №20.1.0.0.0/7-210817/12271 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його звернення від 17.08.2021року про повернення помилково перерахованих коштів (а.с.43).

З аналогічних підстав ОСОБА_6 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів (справа №537/227/22). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 . Наведені факти підтверджують, що ОСОБА_4 надавала посередницькі послуги багатьом громадянам України, які зверталися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії, а оплату за надані послуги просила провести на банківську картку своєї доньки ОСОБА_2 .

З приєднаного до матеріалів справи листа Компанії «ООД-ВАРНА» вбачається, що громадянка ОСОБА_4 зверталася до компанії у жовтні 2020 року, з метою оформлення дозволу на роботу та проживання подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Також, вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 здійснив перерахування ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 150950,00 грн. протягом двох місяців, 8 платежами, і лише через рік звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення помилково перерахованих коштів. Отже, регулярний характер перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок відповідача, бездіяльність протягом року щодо повернення таких коштів, спростовує доводи позивача про те, що таке перерахування коштів було помилковим, безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У ч.1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Вказане відповідає правовим висновкам зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19, провадження №14-175цс21, а також правовим висновкам зробленим Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2021 року у справі №475/897/19.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах справи доказів існування між сторонами будь яких договірних зобов`язань. Вказане спростовується листом компанії «ООД-ВАРНА», з якого вбачається, що ОСОБА_4 зверталася до компанії у вересні 2020 року, з метою оформлення дозволу на роботу та проживання позивача. Також вказане спростовується листом ОСОБА_4 від 22.04.2022 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що безпідставність набуття коштів спростовується перерахуванням коштів позивача, яке носило регулярний та систематичний характер протягом двох місяців. Також слід звернути увагу на те, що після перерахування коштів позивач не звертався до відповідача щодо їх повернення.

Таким чином доводи апеляційної скарги законних висновків суду першої інстанції не спростовує. Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко