ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5054/23 Справа № 205/833/23 Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 вересня 2021 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Гончаровою А.В. щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі, та накладено штраф у сумі 340 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 16 листопада 2021 року,залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, у справі №310/8946/21 було скасовано вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження закрито.

У зв`язку з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у нього виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а моральна шкода полягає у тому, що внаслідок незаконного рішення службової особи УПП в Донецькій області йому довелось переживати та переносити моральні страждання через те, що він тривалий час змушений був доводити свою правоту і незаконність рішення службової особи у судових інстанціях, витрачати час на оспорювання накладеного на нього штрафу, а усі зазначені обставини потягли за собою вимушені зміни у його житті, необхідності відшукування додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, також виникли такі негативні наслідки як: тривога, знижений та нестійкий настрій, нервозність і дратівливість.

Вказує, що саме виходячи з розміру мінімальної заробітної плати слід обчислювати розмір моральної шкоди, отже з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення 16 вересня 2021 року щодо нього і до дня винесення апеляційною інстанцією постанови про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача 23 лютого 2022 року минуло 5 місяців і 7 днів, тобто мінімальний розмір компенсації за спричинені йому моральні страждання становить 35 175 грн.

Просив стягнути з держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь 35 175 грн. моральної шкоди, що була завдана внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та судові витрати у сумі 16 517 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Держави України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати на правову допомогу у розмірі 182,48 грн..Судовий збір компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі представник Департаменту патрульної поліції просить сксауавти рішення суду пршої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.вважав, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що поліцейських при складнні протоколу діяв в межах наданої йому компетенції.Судове рішення, на яке посилається позивач, не встановлює факту незаконності складення поліцейськими відносно позивача адміністративних матеріалів.

Будь-яких доказів заподіяння моральної шкоди не надано. На наявні між сторонами правовідносини вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не розповсюджуються, оскільки поліцейський, діями якого позивачу нібито заподіяна шкода, не є посадовою особою будь-якого з таких органів, його дії не пов`язані з оперативно-розшуковою діяльністю, здійсненням досудового розслідування або виконанням завдань та функцій прокуратури, суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 51692 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що доведено факт протиправності дій посадових осіб, а також факт заподіяння цими діями шкоди позивачу, що виявилася у душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього посадових осіб відповідача Департаменту патрульної поліції, що виразилася у притягненні позивача до адміністративної відповідальності та накладенні на нього штрафу за відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, що вимагало від нього вжиття додаткових заходів для доведення своєї невинуватості.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2021 року у справі №310/8946/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, скасовано постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області капрала поліції Гончарової А.В. ЕАО №4780728 від 16 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП (а. с. 12-15).

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Частиною третьою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із недоведеністю адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що дії працівника Департаменту патрульної поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини.

За викладених обставин суд першої інтанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і не є у залежності від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу та, чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, вважаючи доведеним позивачем факт наявності моральної шкоди, що завдана йому провадженням у справі про адміністративне правопорушення та полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд першої інстанції вірно виходив із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності та врахував тривалість провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке здійснювалось 5 місяців, необхідність зміни нормального життєвого стану та витрачання часу, коштів на відновлення прав.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду,викладеною у постановах від 10 жовтня 2019 року справа № 569/1799/16-ц; від 05 лютого 2020 року справа № 640/16169/17; від 19.10.2022 року справа № 465/6045/20 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання на те, що позивачем не доведено протиправність дій посадових осіб відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності судом першої інстанції правильно не прийняті до уваги з урахуванням того,що скасування постанови інспектора ЕАО №4780728 від 16 вересня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали розгляд справи про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до відповідальності. Судовим рішенням, яким було скасовано постанову про притягнення позивача до відповідальності, що набрало законної сили, встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення складена без належних і допустимих доказів, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях, моральних потрясіннях.

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що суду доведено факт протиправності дій посадових осіб, а також факт заподіяння цими діями шкоди позивачу, що виявилася у душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього посадових осіб відповідача Департаменту патрульної поліції, що виразилася у притягненні позивача до адміністративної відповідальності та накладенні на нього штрафу за відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, що вимагало від нього вжиття додаткових заходів для доведення своєї невинуватості.

Доводи про те, що працівники патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяли у межах своїх повноважень, правильно судом першої ін. станції не прийняті до уваги , оскільки це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про те, що справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ініційовано незаконно, а крім того, відшкодування за таких обставин здійснюється незалежно від вини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 51692 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2023 року залишити без змін, поновивши його дію.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: