УХВАЛА

про залишення без руху

Справа № 495/8803/23

Номер провадження 2-н/495/404/2023

28 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до ч.1,2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Визначено до абзацу першого ч.3 ст.181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, згідно пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З вище зазначеного виходить, що право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Таким чином обставина з ким проживає дитина має значення для вирішення справи даної категорії, оскільки остання обґрунтовує саму наявність підстави для звернення особи до суду із відповідною заявою, а тому ця обставина підлягає обов`язковому доказуванню заявником при поданні до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч.3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктами 3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, до поданої заявником ОСОБА_1 заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не додано жодних належних доказів (довідки про склад сім`ї та/або зареєстрованих у житлі осіб; акту обстеження житла з метою встановлення фактичного проживання осіб, тощо), які б підтверджували обставину проживання разом з нею неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її звернення до суду окремо від боржника ОСОБА_2 , та тим самим обґрунтовували наявність підстав для самого її звернення із відповідною вимогою.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заява подана із порушенням вимог, передбачених ст. 163 ЦПК України, а саме: заявником не додано до заяви документів, якими заявник підтверджує свої обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме надання уточнених даних про боржника, з поданням підтверджуючих такі дані документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,163, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Боярський