Справа № 638/6544/22
Провадження № 2/643/373/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

представника позивача: Крутько І.М.,

представника відповідача: Бабак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяна Петрівна

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 2 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Він є єдиним спадкоємцем. Строк для подання заяви про прийняття спадщини спливав 19.03.2022 року. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з початком воєнних дій на території міста Харкова та Харківської області. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України позивач був вимушений з сім`єю переїхати з м. Харкова до м. Кременчук, де зареєстрований і проживає до теперішнього часу як внутрішньо переміщена особа. Після уповільнення бойових дій у вересні 2022 року позивач приїхав на декілька днів до міста Харкова для оформлення своїх спадкових прав, проте нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також позивач зазначив, що не задоволення його прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться. Його квартира у місті Харкові пошкоджена і фактично спадкове майно є єдиним помешканням у місті Харкові, куди він має можливість повернутися після закінчення бойових дій.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2022 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Новіченко Н.В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

06.02.2023 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2023 відкрито провадження у справі № 638/6544/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі ст. 53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяну Петрівну, підготовче засідання призначено на 06.03.2023 року.

06.03.2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у відпустці, наступне підготовче засідання призначено на 04.04.2023 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 638/6544/22 на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 18.04.2023 року.

18.04.2023 року підготовче засідання відкладено на 25.04.2023 року.

19.04.2023 року представником позивача подано до суду клопотання про витребування додаткових доказів у справі.

25.04.2023 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач намагався скористатись наданим йому правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії. Також позивачем не надано доказів неможливості направлення письмової заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, як то передбачено п. 3.5 гл. 10 ч. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Саме лише посилання позивача на факт перебування в іншому місці не доводить факт існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення вказаних дій, оскільки перебування позивача поза межами міста Харкова не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як то передбачено Порядком. Відповідач вважає безпідставними доводи позивача про те, що його проживання за межами міста Харкова є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки навіть у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у більш безпечному місці, позивач мав змогу подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку.

Також відповідач просив суд поновити йому строк для подання відзиву на позов.

Протокольною ухвалою від 25.04.2023 відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов, та на підставі ст. 127 ЦПК України з ініціативи суду продовжено строк для подання відзиву на позов до 25.04.2023 року включно.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 оголошено у підготовчому засіданні перерву до 12.06.2023 року, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяни Петрівни належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформацію зі спадкового реєстру про складання за життя заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано від Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою АДРЕСА_2 , станом на 19.09.2021 року.

03.05.2023 року від Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації надійшли витребувані документи.

15.05.2023 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяни Петрівни надійшли витребувані документи.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу № 638/6544/22 до судового розгляду по суті на 12.07.2023 року.

12.07.2023 року судове засідання відкладено на 09.08.2023 року за клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

У судове засідання третя особа не з`явилась, 26.07.2023 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав для відкладення судового засідання, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що третя особа належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

У судовому засіданні 10.08.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 19 березня 1967 року завідуючим бюро записів актів громадянського стану, батьками записані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 05 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Харкові, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 22.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Харківської області Мірошниченко Т.П. за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 51/2021.

Постановою від 02.09.2022 року, вихідний номер № 147/02.31, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Т.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови стало те, що ОСОБА_1 попущено строк для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України та відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 164.

На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

Зі спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 за життя заповіт не склала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Причини пропуску позивачем вказаного строку, на переконання суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач дійсно мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

У даному випадку, мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позивач мав звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк до 19.03.2022 року.

Проте, загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 розпочалася військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який був продовжений наступними Указами Президента України і триває до цього часу.

Територія Харківської області та м. Харкова з 24.02.2022 року по теперішній час постійно перебуває під обстрілами.

Війна, як соціально-політичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор та органів поштового зв`язку.

Таким чином, закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини припало на 19.03.2022 року, тобто на період проведення на території м. Харкова активних бойових дій, у зв`язку з чим позивач був вимушений виїхати з м. Харкова.

На переконання суду, введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 року, що є загальновідомою обставиною, виїзд позивача у безпечне місце з метою збереження свого життя та здоров`я, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті матері за місцем її відкриття.

Доводи відповідача в частині того, що позивач не був позбавлений можливості направити заяву про прийняття спадщини у встановлений строк засобами поштового зв`язку суд оцінює критично, оскільки у зв`язку з початком бойових дій на території України позивач був вимушений перш за все рятувати своє життя, та внаслідок переїзду з м. Харкова до іншого міста налагоджувати соціально-побутові питання.

Наявність встановлених судом обставин у своїй сукупності свідчить про те, що у позивача дійсно були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Так, запроваджене статтею 8 Конституції України та статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності».

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).

Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання.

Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.

Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади.

Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить й ідеології справедливості.

Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи те, що закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини (19.03.2022 року) припало на період активних бойових дій у м. Харкові внаслідок збройної агресії російської федерації, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск позивачем визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Крім того, оскільки позивач у позовній заяві просив покласти судові витрати на нього і не вимагає відшкодування судових витрат, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

3. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ).

5. Відповідач: Харківська міська рада (; м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

6. Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мирошниченко Тетяна Петрівна (м. Харків, вул. Данілевського, буд. 10, оф. 104).

Повне рішення складено 24.08.2023 року.

Суддя Н.В. Новіченко