Справа № 487/2960/23
Номер провадження 2/489/1487/23
Ухвала

29 серпня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини,

встановив:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про повернення дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що 17.03.2017 між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В квітні 2023 ОСОБА_2 без його відома та дозволу разом з донькою покинула територію України та виїхала до Словацької Республіки, що порушує його права як батька. ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 шляхом відібрання та вимкнення засобів зв`язку та безпідставно відмовляється повертатись з дитиною до місця її та доньки постійного проживання. ОСОБА_1 зазначає, що досягти домовленості про побачення з дитиною не вдається, вжиті позивачем заходи щодо мирного вирішення питання про добровільне повернення відповідачем ОСОБА_2 малолітньої доньки до постійного місця проживання в Україні не дали результатів, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд:

- визнати незаконним утримання на території Словацької Республіки малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання в Україні протягом 10 (десяти) днів з дати отримання нею повного тексту рішення;

- якщо ОСОБА_2 відмовиться повертати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати дитину батькові ОСОБА_1 для забезпечення повернення дитини на територію України;

- покласти витрати, пов`язані з поверненням дитини до місця постійного проживання в Україні, на позивача ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступні умови здійснення ОСОБА_1 права на особисте виховання доньки шляхом:

- особистого і безперешкодного спілкування з донькою за місцем її проживання в Україні, кожні три місяці у році, а також подорожувати разом з дитиною за згодою останньої та домовленістю з матір`ю - ОСОБА_2 ;

- особистого і безперешкодного спілкування з донькою засобами дистанційного зв`язку.

Згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2023 справу за позовом ОСОБА_1 направлено до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

12.06.2023 відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду підсудність цивільної справи № 487/2960/23 за позовом ОСОБА_1 визначено Ленінському районному суду м. Миколаєва.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023 головуючою по справі визначено суддю Микульшину Г.А.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено буз руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви 29.06.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання даного спору.

17.07.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що виїхала разом з донькою до Словацької Республіки на законних підставах в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України. Вважає, що примусове повернення дитини на територію України під час дії воєнного стану є неприйнятним, оскільки загрожує безпеці її життю і здоров`ю. Дитина повністю адаптована в Словацькій Республіці, вивчає мову, відвідує дошкільний навчальний заклад. Запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини (кожні три місяці в році) не відповідає інтересам дитини, оскільки не відповідає графіку її навчання та порушить звичний спосіб її життя. Крім того посилалась на те, що позивач чинить їй перешкоди у проживанні у їх спільному будинку, іншого житла на території України вона не має. Також зазначала, що позивач не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини.

18.07.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва за клопотання позивача ОСОБА_1 постановлено ухвалу про забезпечення позову.

24.07.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов, згідно кого вона просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.07.20223 ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті її зустрічного позову.

23.08.2023 від органу опіки і піклування Миколаївської міської ради надійшов висновок про усунення перешкоду вихованні дитини.

28.08.2023 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження по даній справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона не має можливості особисто прибути до суду у строк до 20.10.2023, оскільки перебуває за кордоном, проте бажає особисто приймати участь у розгляді справи, особисто надати пояснення суду, подати докази на підтвердження своїх заперечень проти позову. Зазначає, що перебуває за кордоном з поважних причин в зв`язку із введенням на території України воєнного стану та загрозою життю і здоров`ю внаслідок повномасштабної збройної агресії Російської Федерації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повному обсязі. Просив суд закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду в судовому засіданні, заперечував щодо відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого судового засідання. При цьому повідомив суд, що ним будуть додатково надані докази щодо перетинання державного кордону України відповідачем та їх дитиною до початку розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява, згідно якої вона позов не визнає в повному обсязі, просить суд продовжити строк підготовчого провадження у справі та призначити його не раніше 20.10.2023.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно положень ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.03.2022 № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

При цьому навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, право особи на судовий захист не може бути обмежено.

Ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючу викладене, оскільки 60-денний строк підготовчого провадження сплинув, а з урахуванням вищевикладених обставин без продовження такого строку неможливо забезпечити безпосередню участь відповідача у розгляді справи, подання нею доказів, якими вона обґрунтовує заперечення проти позову, провести належну підготовку справи до розгляду, з метою забезпечення реалізації процесуальних прав всіма учасниками судового процесу (в тому числі і позивачем (заявлене в судовому засіданні 29.08.2023 клопотання про подання доказів) і відповідачем), приймаючи до уваги введення в Україні режиму воєнного стану, суд прийшов до висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження до 23.10.2023.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 43, 81, 196-200, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Продовжити строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини до 23.10.2023.

Відкласти розгляд справи № 487/2960/23 у підготовчому судовому засіданні до 23.10.2023 о 09:00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 29.08.2023.

Суддя Г.А. Микульшина