Справа № 219/9502/21
Провадження № 2/229/602/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом позивач просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.02.2016 року по 01.06.2016 рік в розмірі 18270,42 грн.

Згідно з Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що до 01 червня 2016 року включно вона працювала агентом комерційним станції Єнакієве структурного підрозділу «Станція Микитівка» державного підприємства » «Донецька залізниця». Відповідач є правонаступником державного підприємства «Донецька залізниця», як про це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17. З лютого 2016 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. Станом на 01 червня 2016 року розмір нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати за період з лютого 2016 року по 01 червня 2016 року становить 22765 гривень 65 копійок (за вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів до виплати належить 18270 гривень 42 копійки), що підтверджується розрахунковими листками за лютий - червень 2016 року, які видавалися їй за місцем роботи. Розрахунок розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року, зроблений на підставі вказаних вище розрахункових листів. Добровільно сплатити вказану заборгованість відповідач відмовляється.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав у повному обсязі, пославшись на те, що позивачу необхідно було надати на підконтрольну територію України (м. Лиман) наступні документи за період з березня 2017 року по 17.07.2017 року згідно Наказу №899-Н від 26.06.2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень»: копія особової картки форми П-2 (завірену відділом кадрів , керівником виробничого підрозділу) за період працевлаштування в ПАТ «Укрзалізниця»; копія трудової книжки (підписана відділом кадрів, керівником виробничого підрозділу); копія паспорту та ідентифікаційного коду; табель обліку робочого часу (окремо на виробничий підрозділ або кожного працівника по день звільнення) з підписами керівника, головного бухгалтера, відповідальної особи та працівника відділу кадрів); копії наказів про відпустку; копії особового рахунку форми П-54А ; копії наказів про надання матеріальної допомоги відповідно до Колективного договору; наказ про звільнення або переведення на інший структурний підрозділ регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця (оригінал); наряди на відрядні роботи з підписами керівника, головного бухгалтера, відповідальної особи, інженера з організації та нормування праці ВП; оригінали маршрутів локомотивних бригад з підписами керівника, головного бухгалтера та працівника відділу кадрів (виробничого) підрозділу; оригінали наказів про встановлення доплат та надбавок або їх копії з підписами керівника та головного бухгалтера ВП; перелік разових та приміських квитків, виданих для особистих потреб працівників форми АБУ-4а або довідку про відсутність заборгованості перед квитковим бюро; довідку по депонованій заробітній платі окремо по кожному працівнику Дирекції (з візою керівника та бухгалтера виробничого підрозділу); довідку-розрахунок за спецодяг та спецвзуття, що залишається за працівником відповідно до п.6.5 Колективного договору або про відсутність такого; оригінал листка непрацездатності; оригінал довідки ОК- 5; протоколу робочої комісії з соціального страхування; оригінали документів (квитанцій про оплату медогляду), копії сертифікатів профільних спеціалістів, заява на відшкодування витрат на медогляд; копія протоколу засідання комісії з встановлення стажу роботи та розміру вихідної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію в разі звільнення на пенсію; оригінал виконавчого листа або у разі відсутності особову заяву працівника на утримання; документів на право податкової пільги; документи на підтвердження інвалідності, а також інші первинні та розпорядчі документи, що пов`язані з оплатою заробітної плати. Якщо документи надані не в повному обсязі то Наказом №899 -Н від 26.06.2017 р., п. 6.4 «у разі виявлення помилок в наданих для опрацювання документів … або не повного пакету … повертаються на доопрацювання…». Нарахована заробітна плата перевіряється робочою комісією та приймається рішення на виплату. Документи на виплату розрахункових позивача до регіональної філії «Донецька залізниця» не надходили, що унеможливлює виплатити позивачу заборгованості із заробітної плати. Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі РНБО) «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України», а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення. Виробничі підрозділи Донецької та Луганської дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» розташовані на тимчасово не контрольованих територій Донецької та Луганської областей, що сприяє загрозі життя уповноважених осіб при знаходженні на території виробничих, підрозділів, які мають здійснювати організацію та контроль ведення господарської діяльності. На підконтрольній Україні території відсутні оригінали кадрових та фінансових документів (уся документація знаходиться у виробничих підрозділах на непідконтрольній Україні території). Згідно довідки Донецької та Луганської дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Вінцюнас Валентина Андзельмасівна не перебувала у трудових відносинах з структурним підрозділом Луганської дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та структурним підрозділом Донецької дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Доненька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Представник відповідача Пинзіна Ю.О. подала суду відзив, в якому зазначила, що АТ «Укрзалізниця» категорично заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що у спірний період, а саме лютий - червень 2016 року позивачка перебувала у трудових відносинах із Державним підприємством "Донецька залізниця". Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття. Серед таких підприємств, зокрема, є Державне підприємство "Донецька залізниця" (). На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року № 938 ПАТ "Українська залізниця" перейменоване в АТ "Українська залізниця". На даний час АТ "Укрзалізниця" не стала правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов`язків до АТ "Укрзалізниця" відповідно до постанови КМУ № 604 призупинена до завершення антитерористичної операції. Між ДП "Донецька залізниця" та АТ "Українська залізниця" відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід від ДП "Донецька залізниця" всіх прав , активів, зобов`язань і боргів в статутний капітал АТ "Українська залізниця". Тобто АТ "Укрзалізниця" не набуло прав та зобов`язань ДП "Донецька залізниця" та не може навіть підтвердити в якому саме структурному підрозділі працювала позивач і з яким посадовим окладом. На сьогодні Державне підприємство "Донецька залізниця" з Єдиного державного реєстру не виключене та залишається юридичною особою, маючи таким чином цивільну правоздатність. АТ "Українська залізниця" не має об`єктивної можливості перевірити факт виконання позивачкою своїх професійних обов`язків за спірний період, оскільки позивачка до 11.07.2016 року працювала в ДП "Донецька залізниця". У АТ "Укрзалізниця" із зазначених причин відсутні відомості щодо нарахування і виплати заробітної плати позивачці за період її роботи в ДП "Донецька залізниця", в зв`язку з чим неможливо підтвердити, спростувати або надати інформацію за вказаний період. Позивач перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством "Донецька залізниця", дію її трудового договору з АТ "Укрзалізниця" продовжено не було, у відповідача взагалі відсутні будь-яка інформація щодо позивача (трудова книжка, табелі обліку робочого часу, наказ на призначення, звільнення тощо). Положеннями частини першої статті 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог, комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників. Відповідно до положень статті 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому , тобто запису про припинення юридичної особи. Таким чином, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов`язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Оскільки немає завершення процесу припинення і відповідний запис до Єдиного державного реєстру не внесено, ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою, яка продовжує самостійно нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов`язаннями, що виникли за його участі. Усі обов`язки щодо невиплати заробітної плати, нарахованої позивачу, має нести ДП «Донецька залізниця» як роботодавець. Крім того, звертають увагу суду, що у трудовій позивача відсутній запис про вступ у трудові відносини з АТ «Укрзалізниця». Надані щомісячні розрахунки заробітної плати, які не підписані, не є документами бухгалтерського обліку, є довільної форми та не містять посилань на бухгалтерські документи, відповідачу їх походження не відоме, також код ЄДРПОУ на розрахунках не відповідає ЄДРПОУ відповідача. Позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Крім того, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розташоване на території проведення антитерористичної операції» відповідно до змісту якого до проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення АТО та затвердження передавального акту цього майна АТ «Укрзалізниця», як правонаступнику прав і обов`язків зазначених підприємств, встановлено мораторій на звернення стягнення на активи АТ «Укрзалізниця» за зобов`язаннями таких підприємств, в тому числі і за зобов`язаннями ДП «Донецька залізниця». Витребувані судом докази відповідач не має можливості надати, оскільки, позивач не вступала у трудові відносини з АТ "Укрзалізниця", будь-які документи від ДП "Донецька залізниця", стосовно позивача, до АТ "Укрзалізниця" передано не було. Витребувані документи не втрачені, а взагалі відсутні у відповідача.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач АТ «Українська залізниця», про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача ОСОБА_3 просила відмовити в задоволені позовних вимог, врахувати викладені у відзиві обставини, розглянути справи без участі представника відповідача.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді агента комерційного станції Єнакієве яка підпорядкована станції Микитівка ДП «Донецька залізниця» (а.с.14-15).

Наказом (розпорядженням) № 80-ос від 01.06.2016 року Державної адміністрації залізничного транспорту України «Державне підприємство» «Донецька Залізниця» станція Микитівка звільнена 01.06.2016 за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, компенсація за 15 днів відпустки (а.с.13).

Статтею 43 Конституції України гарантований законом захист права на своєчасне одержання винагороди за працю.

За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Вирішуючи питання щодо порушення права позивача на виплату відповідачем заробітної плати при роботі на його підприємстві та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні, суд виходив з такого.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд виходить з того, що в спорах, що виникають з трудових правовідносин про порушення трудових прав, діє презумпція вини роботодавця.

З доданих до позову табуляграм, виданих на виконання ст. 100 КЗпП України (а.с.5-9), убачається, що позивачу:

За лютий 2016 року всього нараховано 5061,93 грн, сума до виплати 3100,16 грн.

За березень 2016 року всього нараховано 4999,88 грн, сума до виплати 4049,99 грн.

За квітень 2016 року всього нараховано 4950,45 грн, сума до виплати 4009,37 грн.

За травень 2016 року всього нараховано 5232,88 грн, сума до виплати 4238,63 грн.

За червень 2016 року всього нараховано 2479,41 грн, сума до виплати 1922,62 грн., в т.ч. розмір компенсації за невикористану відпустку складає 2515,35 грн.

Загальний розмір нарахованої заробітної плати за період з лютого 2016 року по червень 2016 (включно) року та компенсаційних виплат складає 22724,55 грн., до виплати 17320,77 грн.

Статтею 168 Податкового кодексу України передбачений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, а саме: податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (168.1.1). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (168.1.2.).

Згідно з абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Судом установлено, що свого обов`язку з оплати праці позивача відповідач не виконав.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за період з лютого 2016 року по квітень 2016 року включно, оскільки сума нарахованої заробітної плати за вказаний період зазначена в табуляграмах співпадає з наданими індивідуальними відомостями по застрахованій особі за формою ОК-5 та формою ОК-7 в сумі 15012,26 грн. та в задоволенні позовних вимог за період з травня 2016 року по червень 2016 року необхідно відмовити, оскільки в індивідуальних відомостях по застрахованій особі за формою ОК-5 та формою ОК-7 відсутні відомості за вказані звітні місяці.

При цьому суд зауважує на тому, що діюче законодавство не покладає на робітника обов`язку по наданню роботодавцю документів на підтвердження виконання трудової функції для нарахування заробітної плати.

Щодо посилання на рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 р. (введені в дію Указом Президента України від 15 березня 2017 року № 62/2017) «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», суд зазначає, що це Рішення регулює питання припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей та забезпечення безпечного і надійного функціонування паливно-енергетичного та металургійного комплексів України, нейтралізації загроз економічній безпеці України та мінімізації їх наслідків для економіки та бюджету України. Воно стосується повноважень Кабінету Міністрів, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Державної фіскальної служби України, Служби безпеки України, і не містить вказівок або рекомендацій щодо припинення нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства «Українська залізниця».

Крім того, Державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року. Згідно зі статутом, затвердженим постановою КМУ № 735, АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Донецька залізниця». Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку. Відповідно до правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17 встановлено, що АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації АТ «Укрзалізниця». Аналогічний висновок щодо правонаступництва викладений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/1149/16, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 221/4255/16-ц.

Тож, конституційне право позивача на одержання винагороди за працю має бути захищено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 746,08 грн., виходячи з такого.

Відповідно до пп.1п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 746,08 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2016 року по квітень 2016 року включно у розмірі 15012 (п`ятнадцять тисяч дванадцять) грн. 26 коп.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2016 року по квітень 2016 року включно у розмірі 15012 (п`ятнадцять тисяч дванадцять) грн. 26 коп. утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави судовий збір, пов`язаний з розглядом справи в сумі 746 (сімсот сорок шість) грн. 08 коп.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство "Українська залізниця", місцезнаходження якого: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд.5, .

Суддя