Справа № 331/2939/23
Провадження № 2/331/1335/2023
31 липня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря - Приходько Ю.А.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 , треті особи Заводський ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову зазначив, що 02.12.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який 01.07.2010 року було розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) батька дітей щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.04.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2021 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.01.2021 року. Також, згідно судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 р. до досягнення дитиною повноліття. У позивача матеріальний стан погіршився, він не має фактичної можливості сплачувати такий розмір аліментів, оскільки на даний час з доходів позивача утримується 83%. Крім того, у позивача значно погіршився стан здоров`я, все це значні матеріальні затрати. У зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебувають четверо дітей та непрацездатна матір, у нього змінився сімейний стан, погіршився стан здоров`я та у зв`язку з чим погіршився матеріальний стан, а тому аліменти, які стягуються на утримання дітей на користь ОСОБА_3 мають бути зменшені. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 року на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітей повноліття.
Ухвалою суду від 10.05.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив не надала.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв не надали, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії НОМЕР_1 від 24.03.2015 року, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії НОМЕР_2 від 24.03.2015 року.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 року по справі № 331/2824/15-ц (провадження 2/331/973/15) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) батька дітей щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення на користь ОСОБА_7 з 21.04.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 17.11.2015 року відкрито виконавче провадження № 49384118 з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/973/15, виданого 09.11.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до розрахунку, складеного головним державним виконавцем Гайдаш О.С., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 4384118, складає 112 854,68 грн.

20.01.2021 року судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя (справа № 332/23/21, провадження № 2-н/332/58/21) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.01.2021 року.

Постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64352215 з примусового виконання судового наказу № 332/23/21, виданого 20.01.2021 року Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Згідно з розрахунком, складеним головним державним виконавцем Гайдаш О.С., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 64352215, складає 75 827,30 грн.

14.03.2023 року судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя (справа № 332/1253/23, провадження № 2-н/332/238/23) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду, тобто з 13.03.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2023 року відкрито виконавче провадження № 71508357 з примусового виконання судового наказу № 332/1253/23, виданого 14.03.2023 року Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України ОСОБА_10 від 25.09.2022 р. № 4957, ОСОБА_1 в період з 11.06.2022 р. по теперішній час безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, забезпечення їх здійснення.

Згідно з висновком ТОВ «Ендоскопічна нейрохірургія» від 07.03.2023 року, у пацієнта ОСОБА_1 , 1985 р.н., зміщення дисків L4-L5, L3-L4. Проведена лазерна вапоризація дисків L4-L5, L3-L4. Ускладнень не було.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 25.04.2023 р. № 405/2, за результатами проведення медичного огляду ОСОБА_1 , 1985 р.н., діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після вибухової травми (24.10.2022), акубаротравми у вигляді вушного шуму (пов`язана з проходженням військової служби), травма кваліфікується як легка; поширений остеохондроз хребта з помірним порушенням функції (не пов`язана з проходженням військової служби); хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт у фазі нестійкої ремісії з незначним порушенням функції (пов`язане з проходженням військової служби).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Посилання позивача на наявність у нього ще двох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання яких на підставі судових наказів з нього стягуються аліменти, на переконання суду, не свідчить про погіршення його матеріального становища. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач сплачує аліменти на утримання вказаних дітей, оскільки наявна заборгованість за виконавчим провадженням. Також позивачем не надано доказів наявності будь-яких додаткових витрат з його боку на утримання дітей, що б істотно погіршувало його матеріальне становище.

Розмір аліментів (1/3 частини його заробітку), які стягуються з позивача на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що з ОСОБА_1 на підставі судових наказів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2021 р. та від 14.03.2023 р. почали стягуватися аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, а також на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та суперечитиме їх інтересам.

Крім того, у такому разі, діти позивача будуть перебувати не в рівних умовах.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20 зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів того факту, що його стан здоров`я свідчить про його непрацездатність, при цьому він є військовослужбовцем. Доказів про свій матеріальний стан, відсутність доходу чи зменшення заробітку позивач не надав, як і доказів того, що в зв?язку з погіршенням стану здоров?я він несе додаткові витрати на лікування чи оздоровлення. Крім того, позивачем не надано доказів відсутності у нього нерухомого чи рухомого майна, а також не отримання ним державної та соціальної допомоги.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей, на утримання яких останній має сплачувати аліменти, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 280-282, 354, 430 ЦПК України та ст.ст.180-182, 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька