ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7941/23 Справа № 199/2927/23 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді : Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря: Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Малютіна В.Г.на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 11.08.2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з приводу ведення спільного господарства та методів виховання дітей, стосунки між подружжям погіршилися. У зв`язку з відсутністю розуміння та наявністю внутрішнього конфлікту сім`ї примирення між подружжям неможливе та сім`я розпалася остаточно, сторони проживають окремо.

Просила шлюб розірвати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Позивачка виїхала за кордон до родичів з наміром постійного проживання на території Швейцарії, де має житло та роботу. Має намір створити нову сім`ю. Шлюб має добровільний характер.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 -адвокат Малютін В.Г. та ОСОБА_2 ..

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявності причин остаточного розпаду сім`ї та припинення подружжям стосунків. Також у ході розгляду справи суд не дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з подружжя та їх дітей. У позовній заяві не вказані дійсні та вагомі причини фактичного припинення шлюбу та у судовому засіданні представник позивачки також не пояснив, чи зачіпає даний шлюб інтереси позивачки та яким чином. Суд вважав, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в подальшому може бути збережена та підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Проте такий висновок суперечить встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №592 .

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Відповідач в своєму клопотанні зазначив, що вважає можливим збереження сім`ї. На даний момент дружина перебуває на території Швейцарії з дітьми. Бажає прикласти зусиль для збереження сім`ї, просив надати строк для примирення строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість збереження шлюбу між сторонами та відсутності підстав для його розірвання.

Позивач обґрунтувала розірвання шлюбу тим, що спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки значно погіршилися, постійно виникали суперечки,відсутнє взаєморозуміння між ними, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними не можливе. Зазначені доводи нічим не спростовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції таким чином примушує до збереження сімейних стосунків, що є порушенням права дружини на свободу та особисту недоторканість.

Клопотання відповідача про надання строку на примирення та збереження сім`ї не заслуговують на увагу, оскільки згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Крім того, закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Крім того з моменту подання позовної заяви 05 квітня 2023 року та ухвалення рішення судом першої інстанції 05 червня 2023 року, а також безпосереднім розглядом справи у суді апеляційної інстанції пройшло достатньо часу, який сторони у разі їх бажання мали можливість використати для примирення.

Висновок суду першої інстанції про те, що не встановлено доказів, які б підтверджували неможливість збереження сім`ї, є безпідставним, оскільки один із подружжя наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що збереження сім`ї не можливе. Позивач в позовній заяві зазначала, що фактично проживає на території Швейцарії та не має наміру повертатися, бажає створити нову сім`ю та наполягала на тому, що не бажає і вважає неможливим збереження сім`ї з відповідачем.

Примушування ж до збереження шлюбних відносин суперечить нормам сімейного права.

Відповідач в суді апеляційної інстанції не зазначив причин, які б давали підстави зробити висновок, що сім`я не розпалася.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не урахував фактичні обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції ,то є підстави для зміни розподілу судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду першої інстанції з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1071,60 грн. та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено 1610,40 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Малютіна В.Г. задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований11.08.2007 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) , актовий запис №592.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2682 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2023 року.

Судді: