Провадження № 22-ц/801/1726/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 рокуСправа № 127/20433/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Ковальчук О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича та стягувача ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 ,

Ухвалу постановив суддя Федчишен С. А.

Ухвалу постановлено об 11:10 год в м. Вінниця

Дата складення повного тексту ухвали 10 липня 2023 року,

встановив:

У липні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук В. В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 70595974 до складу якого входять: виконавче провадження АСВП № 70504078 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 152/626/22, виданого 22 листопада 2022 року Шаргородським районним судом Вінницької області, яким стягнуто з ТОВ «Гепард Буд Комплект» на користь ОСОБА_1 220 000,00 грн.; виконавче провадження АСВП № 70504194 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 152/626/22 виданого 22 листопада 2022 року Шаргородським районним судом Вінницької області, яким стягнуто з ТОВ «Гепард Буд Комплект» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

27 грудня 2022 року надійшло клопотання представника стягувача про звернення до суду з поданням про обмеження керівника боржника юридичної особи, за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду. 27 грудня 2022 року надіслано запит до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про наявність у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 10 травня 2019 року документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 термін дії якого до 10 травня 2029 року.

Під час здійснення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 70595974 накладені арешти на все майно та рахунок боржника, що відкритий в банківській установі, проте рішення суду залишається невиконаним.

Згідно інформації, яка є у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником з ТОВ «Гепард Буд Комплект» з 18 червня 2021 року є ОСОБА_2 , яка також є співзасновником даного товариства, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Виконавцем складено акт від 21 грудня 2022 року про те, що при виїзді за місцем реєстрації підприємства (23510, Вінницька область Жмеринський район с. Плебанівка вулиця Подільська, будинок 10) боржник як і його посадові особи - відсутні, майна належного боржнику не виявлено. За даною адресою знаходиться житловий будинок. Нове місцезнаходження боржника - невідоме.

В результаті вжитих виконавцем заходів встановлено, що майно та кошти, належні боржнику на праві власності, на які за законом можливо звернути стягнення - відсутні, крім дебіторської заборгованості по підприємству в сумі 155,8 тис. грн.

24 квітня 2023 року приватним виконавцем боржнику рекомендованим листом направлено вимогу від 21 квітня 2023 року, пунктом першим якої зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів з дня отримання даної вимоги подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Боржником вдруге не виконано законні вимоги приватного виконавця та не подано декларацію, а також не надано інформацію із зазначенням найменування фізичної/юридичної особи, яка має суму дебіторської заборгованості перед ТОВ «Гепард Буд Комплект».

Фактично боржником приховується майно, на яке можливо звернути стягнення, тому виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України без вилучення паспортного документа, керівника ТОВ «Гепард Буд Комплект» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року по справі № 152/626/22.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчук В. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук В. В. і стягувач ОСОБА_1 подали апеляційні скарги зі збіжними доводами.

В апеляційних скаргах приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук В. В. та стягувач ОСОБА_1 просять скасувати ухвалу суду і ухвалити нове судове рішення, яким тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України без вилучення паспортного документа, керівника ТОВ «Гепард Буд Комплект» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року по справі № 152/626/22 про стягнення з ТОВ «Гепард Буд Комплект» на користь ОСОБА_1 220 000,00 грн. та судових витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Доводи апеляційних скарг полягають в тому, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на неподання керівником ТОВ «Гепард Буд Комплект» Лігутко Н. М. на вимогу приватного виконавця декларації про доходи та майно боржника та приховування дебіторської заборгованості по боржнику на суму 155 800,00 грн., на яку можливо звернути стягнення для виконання рішення суду. У зв`язку з цим виконавець і стягувач вважають, що в діях ОСОБА_2 вбачається ухилення боржника ТОВ «Гепард Буд Комплект» від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків, що свідчить про необхідність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 .

Представник боржника відзив на апеляційні скарги приватного виконавця та стягувача не надіслав.

У судовому засіданні представники стягувача ОСОБА_1 адвокат Довженко О. Д. і адвокат Головчук В. А. апеляційні скарги підтримали, просять їх задовільнити.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук В. В. не з`явився.

Представник боржника ТОВ «Гепард Буд Комплект» - керівник Лігутко Н. М. не з`явилася у судове засідання.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників стягувача ОСОБА_1 адвоката Довженка О. Д. і адвоката Головчука В. А., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають за таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука В. В. перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 70595974, до складу якого входять: виконавче провадження АСВП № 70504078 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 152/626/22 виданого 22 листопада 2022 року Шаргородським районним судом Вінницької області, яким стягнуто з ТОВ «Гепард Буд Комплект» на користь ОСОБА_1 220 000,00 грн.; виконавче провадження АСВП № 70504194 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 152/626/22 виданого 22 листопада 2022 року Шаргородським районним судом Вінницької області, яким стягнуто з ТОВ «Гепард Буд Комплект» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. (а. с. 4-6).

Згідно відповідей ДФС України за боржником зареєстровано відкритий рахунок у Вінницькій філії АТ КБ «ПриватБанк» (на який накладено арешт) (а. с. 38-40). Також внесені записи про арешт всього майна боржника до Державних реєстрів обтяження рухомого та нерухомого майна (а. с. 10-13).

Згідно відповідей на неодноразові запити до МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані (а. с. 16-20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - за боржником речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 14, 22-23).

27 грудня 2022 року до приватного виконавця Собчука В. В. надійшло клопотання стягувача про звернення до суду з поданням про обмеження керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду (а. с. 27).

Згідно повідомлення ГУ ДПС України у Вінницькій області надано Баланс (ф. 1- мс) та Звіт про фінансові результати (ф. 2-мс). Згідно даних, зазначених у фінансовій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард Буд Комплект» (Вінницька область Жмеринський район с. Плебанівка вул. Подільська, буд. 10 ), станом на 31 грудня 2022 року дебіторська заборгованість по підприємству складає 155,8 тис. грн. (а. с. 24-26, 48-49)

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 10 травня 2019 року документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 термін дії якого до 10 травня 2029 року (а. с. 15).

Згідно інформації, яка є у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард Буд Комплект» з 18 червня 2021 року є ОСОБА_3 , яка також є співзасновником даного товариства, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (а. с. 43-46).

Також, виконавцем складено акт 21 грудня 2022 року про те, що при виїзді за місцем реєстрації підприємства (23510, Вінницька область Жмеринський район с. Плебанівка вулиця Подільська, будинок 10) боржник як і його посадові особи - відсутні, майна належного боржнику не виявлено. За даною адресою знаходиться житловий будинок. Нове місцезнаходження боржника невідоме (а. с. 42).

Згідно відповіді Шаргородської міської ради від 22 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепард Буд Комплект» зареєстроване за адресою: 23510, Вінницька область Жмеринський район с. Плебанівка вулиця Подільська, будинок 10. Майна товариства на території Шаргородської територіальної громади не зареєстровано (а. с. 47).

24 квітня 2023 року приватним виконавцем боржнику рекомендованим листом направлено вимогу від 21 квітня 2023 року, пунктом першим якої зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів з дня отримання даної вимоги подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Пунктом другим вимоги боржника зобов`язано надати інформацію із зазначенням найменування фізичної/юридичної особи, яка має суму дебіторської заборгованості перед ТОВ «Гепард Буд Комплект» (), реєстраційного номеру облікової картки платника податків/коду ЄДРПОУ, місця проживання/місцезнаходження такої особи (а. с. 50-52).

Отже, під час здійснення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 70595974 накладені арешти на все майно та рахунок боржника, що відкритий в банківській установі, проте рішення суду залишається невиконаним.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на боржника за рішенням суду. Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обов`язків. Не встановлення виконавцем наявності зареєстрованого за боржником майна, наявність закордонного паспорту, не свідчать про умисел останньої в ухиленні від виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 4 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, де у частині першій вказано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із пунктом 19 частини 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії», скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 року за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України державний виконавець посилалася на ухилення нею від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчуком В. В. постанови про відкриття виконавчого провадження були надісланні ТОВ «Гепард Буд Комплект» за його юридичною адресою (а. с. 9), проте відомості про вручення та отримання боржником цієї кореспонденції у матеріалах справи відсутні. Матеріали справи взагалі не містять жодних доказів вручення будь-якої кореспонденції ОСОБА_2 , як керівнику ТОВ «ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ», у тому числі і вимоги виконавця від 21 квітня 2023 року № 989, яка була надіслана боржнику (а. с. 51).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та її наміру ухилятися від виконання покладених на неї зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду чи неподання керівником ТОВ ГЕПАРД БУД КОМПЛЕКТ» ОСОБА_2 на вимогу приватного виконавця декларації про доходи та майно боржника, у зв`язку з її непоінформованістю, не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, не ґрунтуються на вимогах закону та не впливають на правильність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Положеннями ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, на переконання апеляційного суду, оскаржена ухвала суду є законною й обґрунтованою та підстав для її скасування немає, а тому апеляційні скарги до задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича та стягувача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повний текст судового рішення складено 23 серпня 2023 року