Справа № 503/951/22
Провадження № 2/503/52/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,01 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296903. Сторони, як діти померлого ОСОБА_3 , є спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину. Однак, через виниклий між спадкоємцями спір щодо розподілу спадщини, а також в зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв`язку з викладеним позивач просить поділити спадщину, виділивши кожному по частині земельної ділянки.

В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7), виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,01 га, розташована на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296903, виданого Кодимською РДА 26.12.2005 року (а.с.8).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.1982 року (а.с.9) встановлено, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тож останній є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08.12.1987 року (а.с.14), ОСОБА_3 був також батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , повторно виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 25.08.2015 року, ОСОБА_2 після реєстрації 14.09.2007 року шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 ». Отже відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги за законом.

Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №68/02-14 від 21.02.2023 року (вхідн. №768/23 від 28.02.2023 р.) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та заведена спадкова справа №334/2020. Зазначена обставина вказує на те, що позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Згідно зі ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Однак, між сторонами по справі виник спір щодо розподілу спадкового майна, що стало однією з причин того, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (лист Кодимської державної нотаріальної контори №353/02-14 від 23 серпня 2022 року).

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19 також вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкодавець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Враховуючи, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,01 га, розташованої на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Грабове (раніше територія Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області), яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296903, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 26.12.2005 року, належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,01 га, розташованої на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Грабове (раніше територія Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області), яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296903, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 26.12.2005 року, належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова