Справа № 362/2423/23
Провадження № 2/362/1423/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2023 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області:

у складі головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області заяву позивача ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов позов ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Іванніков Іван Михайлович, про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна (садового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований) від 09.01.2023 р.

Разом із позовною заявою 26.04.2023 р. та 19.06.2023 р. до суду подано тотожні заяви від представників позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яка мотивована наступним. На підставі оскаржуваного договору до ОСОБА_2 перейшло право власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 154,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14 (далі - Садовий будинок), а також на земельну ділянку місця розташування ОСОБА_3 будинку кадастровий номер :01:012:0067, цільове призначення для ведення садівництва, площа 0,053 га (далі - Земельна ділянка).

Враховуючи, що оскаржуваний договір був укладений умисно між родичами під час досудового розслідування кримінального провадження №0000355 від 16.02.2022 р., після повідомлення ОСОБА_1 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України та під час розгляду клопотання про накладення арешту на відповідне майно виключно з нелегітимною метою - уникнення арешту майна та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обґрунтовані підстави вважати, що, щоб не допустити подальшого недобросовісного переходу права власності на садовий будинок під час розгляду цієї справи, є необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідне нерухоме майно.

17.11.2022 р. позивач у рамках кримінального провадження №0000355 у порядку, передбаченому ст. 128 КПК України, звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення завданих збитків у розмірі 16 608 892 (шістнадцять мільйонів шістсот вісім тисяч вісімсот дев`яносто дві ) грн. 91 коп.

26.12.2022 р. представник позивача адвокат Дружинін Є.Є. звернувся з клопотання про накладення арешту на майно підозрюваної в кримінальному провадженні №0000355 від 16.02.2022 р., в якому просив накласти арешт на садовий будинок.

16.01.2023 р. слідчий суддя Оболонського районного суду м. Київ Шролик І.С. (номер справи № 756/12292/22, номер провадження 1-кс/756/87/23) задовольнила клопотання про накладення арешту на майно підозрюваної та постановила накласти арешт на садовий будинок, шляхом заборони відчуження та розпорядження. Однак ухвала слідчого судді про накладення арешту на садовий будинок не змогла бути виконана, оскільки 09.01.2023 р. ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного договору відчужила відповідне майно під час розгляду клопотання про накладення арешту, на користь свого сина ОСОБА_2 .

Саме тому позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним оскаржуваного договору з метою забезпечення реального накладення арешту на садовий будинок відповідно до вже винесеного рішення суду про його арешт.

Запропонував з метою виконання вимог, встановлених ст. 151, 154 ЦПК України, внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі встановленому судом.

За таких обставин позивач просить суд накласти арешт на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 154,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 2 суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2009 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Тобто, в заяві позивач просить суд накласти арешт шляхом заборони розпорядження і про заборону на відчуження.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Також суд враховує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна (садового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований) від 09.01.2023 р., посвідчений приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Іванніковим І.М. та зареєстрований у реєстрі під №28, з урахуванням підстав та змісту позову, зважаючи на те, що метою позову є збереження майна та запобігання подальшого його відчуження, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення виконання можливого рішення суду, суд вважає, що у даному випадку необхідним та достатнім видом забезпечення позову буде заборона відчуження садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 154,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14 власником ОСОБА_2 , оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного об`єкта нерухомості будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення, суд виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Крім того, суд враховує набуття статусу потерпілої особи позивачем у кримінальному провадженні №0000355 від 16.02.2022 р., де Товариству завдано шкоди в розмірі 16584346,98 грн., вручення ОСОБА_1 підозри за ч.3 ст.191 КК України у цьому ж провадженні та відчуження останньою садового будинку сину ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяви представників позивача ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,- задовольнити частково.

Заборонити відчуження садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 154,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14.

Стягувач: ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», , 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 24, прим. 225.

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.М.Кравченко