Справа № 464/4704/23
пр.№ 2-о/464/143/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

розглянувши за правилами окремого провадження цивільну справу № 464/4704/23 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,

у с т а н о в и в:

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять: розірвати шлюб, зареєстрований 28 лютого 2017 року, актовий запис № 125, покликаючись на припинення шлюбних відносин. Залишити на вихованні та утриманні батька малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи, що ними досягнуто згоди стосовно виховання та утримання дитини..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 25 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

У судове засідання призначене на 10:30 год 21 серпня 2023 року сторони не з`явилися, скористалися правом наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подали до суду заяви, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, таку підтримують та просить задоволити. Примирення та збереження шлюбу вважають за неможливе.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У ч.2 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч.3 ст.109 СК України).

Сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 2017 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 125, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28 лютого 2017 року. У даному шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом установлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони тривалий час не підтримують подружні відносини, відсутні спільні інтереси.

Ураховуючи викладене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Щодо вимоги про залишення малолітнього сина на вихованні та утриманні батька, то суд дійшов наступного.

У відповідності до ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Заявниками до заяви про розірвання шлюбу долучено нотаріально посвідчений між ними договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 12 липня 2023 року.

У згаданому договорі погоджено місця проживання та утримання спільної дитини заявників, визначено порядок здійснення батьківських прав, права та обов`язки сторін.

За погодженого сторонами умовами договору: батько зобов`язується піклуватися про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін та повністю утримувати фінансово та матеріально; мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги презумпцію правомірності правочину (договору), передбачену ст.204 ЦК України, суд не знаходить правових підстав для вирішення цього питання у судовому порядку. Питання щодо невиконання чи неналежного виконання договору не ставиться та не вирішується.

До того ж, покладення одноособового обов`язку щодо виховання дитини тільки на батька прямо суперечить як умовам договору, так і приписам сімейного законодавства, викладеним у ч.2 ст.157 СК України - той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Окрім цього, положеннями ст.ст.293, 315 ЦПК України визначено перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, до якого не входить заявлена вимога про залишення дитини на вихованні та утриманні одного з батьків.

Наведене у своїй сукупності свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог про залишення малолітнього сина на вихованні та утриманні батька і слугує підставою для відмови у заяві в цій частині.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 лютого 2017 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 125.

У решті вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

заявник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено 21 серпня 2023 року.

Суддя Г.О.Шашуріна