25.07.2023 Справа № 469/840/19
З а о ч н е р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и
25 липня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явилась,
представник позивача ОСОБА_2 - не з`явилась,
відповідач ОСОБА_3 - не з`явилась,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики,-
в с т а н о в и в :
17 листопада 2019 року Березанським районним судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 до залучення до участі у справі її правонаступника.
06 січня 2023 рокупровадження у справі поновлено та замінено первісного відповідача у справі ОСОБА_3 на її правонаступників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відсутності відповідача з винесенням заочного рішення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачі, повідомлені належним чином про місце, дату і час судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, повторно у судове засідання не з`явились, відзив на позовну заяву суду не надали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено актовим записом про смерть № 162 від 06 липня 2021 року (а.с.67).
На день смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею постійно проживали та були зареєстровані син ОСОБА_8 , син ОСОБА_9 та син ОСОБА_5 , що вбачається з довідки Березанської селищної ради (а.с.74).
У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.
Аналіз ст.ст. 1046 та 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця полягає саме у поверненні сум за позикою та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них.
Відповідальність спадкоємців перед кредитором не є солідарною, кожний із спадкоємців відповідає особисто в межах своєї частки.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому несуть зобов`язання перед його кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину, за правилами ч.1 ст.1282 ЦК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати.
Під час визначення розміру вартості спадкового нерухомого майна суд враховує наявні у справі докази. Вартість частки спадкового нерухомого майна, отриманого ОСОБА_4 становить 255991,87 грн.; вартість частки спадкового нерухомого майна, отриманого ОСОБА_5 становить 260845,99 грн. (119565,06 грн. + 141280,93 грн.). Таким чином, частка отриманого майна відповідачем ОСОБА_4 становить 49,53%, частка отриманого майна відповідачем ОСОБА_5 становить 50,47%, тому з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість за договором позики у сумі 107716,02 грн. та судовий збір у сумі 1077,16 грн., усього 108793,18 грн.; з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню заборгованість за договором позики у сумі 109760,30 грн. та судовий збір у сумі 1097,60 грн., усього 110857,90 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики у сумі 107716,02 грн. та судовий збір у сумі 1077,16 грн., усього стягнути 108793 (сто вісім тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 18 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики на суму 109760,30 грн. та судовий збір у сумі 1097,60 грн., усього стягнути 110857 (сто десять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 90 копійок.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складання повного тексту рішення 04 серпня 2023 року.
Суддя :