Справа №489/1077/23 Головуюча у 1-й інстанції Микульшина Г. А.
Провадження № 22ц/812/893/23 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О. В., Коломієць В. В.,

із секретарем: Ковальським Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Микульшиної Г. А. в залі суду в місті Миколаєві із складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

16 березня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що бажає розірвати шлюб, який 13 січня 2001 року укладено між сторонами, оскільки вони втратили взаємні почуття любові та взаємоповаги, внаслідок чого зберегти сім`ю є неможливим. За наявністю у сторін неповнолітньої дитини питання про розірвання шлюбу можливо вирішити лише у судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено, ухвалено про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 13 січня 2001 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області актовий запис №17. Постановлено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 073 грн 60 коп. сплаченого судового збору.

Суд мотивував своє рішення тим, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими, та подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. У відповідності до положень, передбачених статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки стягнуто раніше сплачений нею судовий збір за подачу позову.

10 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в частині розподілу судових витрат, оскільки він як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22 травня 2023 року відкрито провадження за заявою відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Тому, не погодившись з рішенням суду в частині розподілу судових витрат, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, де посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині розподілу судових витрат, та ухвалити нове рішення в цій частині, поклавши судові витрати на позивачку. Посилався на ті обставини, що є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу позивачкою не надано.

Справа розглянута за відсутністю сторін за їх належним повідомленням про дату та час слухання справи, та за відсутністю клопотань про відкладення слухання справи з поважних причин.

Представником позивачки до судового засідання заявлені клопотання про витребування документів та призначення медичної експертизи на предмет підтвердження наданого відповідачу статусу особи з інвалідністю. У задоволенні цього клопотання відмовлено, як такого, що виходить за межі доводів апеляційної скарги та предмету апеляційного перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачкою у позовній заяві заявлена одна вимога немайнового характеру про розірвання шлюбу, яка оплачена позивачкою ОСОБА_2 судовим збором в сумі 1 074 грн (а.с.1).

При ухваленні рішення суд повинен розподілити судові витрати у відповідності до положень статті 141 ЦПК України, які у випадку задоволення вимог про розірвання шлюбу, що можуть бути розглянуті виключно у судовому порядку, повинні нести обидві сторони, так як вимоги є взаємозадоволеними, зокрема при визнанні відповідачем позову.

За правилами частин 1, 2, 10 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 1, частиною 1 статті 3, частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, та розподіляється між сторонами при вирішенні справи по суті.

Ця цивільна справа розглянута судом за відсутності відповідача та за наслідками її розгляду судом ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто судові витрати у виді судового збору, який позивачка сплатила при зверненні до суду з позовом.

Разом з тим, із наданої відповідачем довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ №234257 вбачається, що ОСОБА_1 має інвалідність ІІ групи безстроково, і тому не є суб`єктом сплати судового збору.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За змістом частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За такого судові витрати позивачки слід компенсувати за рахунок держави в розмірі сплаченого нею судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп., оскільки справа розглянута за відсутністю відповідача, який є особою з інвалідністю 2-ої групи та звільнений від сплати судових витрат.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду в частині розподілу судових витрат слід скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким компенсувати позивачці сплачений нею судовий збір за рахунок держави, виходячи з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України.

В іншій частині судове рішення не оскаржене, а тому не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави сплачений нею судовий збір на підставі квитанції № #0.0..1 від 16 березня 2023 року за розгляд справи у суді першої інстанції на суму 1073 грн 60 коп.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках передбачених статтю 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді В. В. Коломієць

О. В. Локтіонова