Справа № 127/6765/21
Провадження 2/127/1206/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, ОСОБА_4 про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом: накладення арешту об`єкта нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у тому числі заборони доступу до зазначеної земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить ОСОБА_1 ; зобов`язати Державну виконавчу службу описати дане майно незавершене будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий помер :02:001:0029, яка тимчасово належить ОСОБА_3 , яка вважає себе добросовісним покупцем.

Заява мотивована тим, що предметом спору у даній справі є визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки.

Дослідивши матеріали клопотання та цивільної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд врахувавши суть спору, що виник між сторонами, можливість реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви, оскільки між сторонами дійсно існує спір, який перебуває на розгляді у суді, а спірне нерухоме майно, щодо якого буде накладено арешт, є предметом спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, предметом якого є визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у тому числі заборони доступу до зазначеної земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить ОСОБА_1 не містить достатніх обґрунтувань, що вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Такі заходи є надмірним і непропорційним обмеженням прав та інтересів відповідача, як власника майна.

Додатково суд зазначає, що такий вид забезпечення позову як опис майна не передбачено нормами цивільно-процесуального кодексу України.

При вирішенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, крім іншого, суд враховує те, що положення ЗУ «Про виконавче провадження» передбачають можливість винесення державним виконавцем постанов про опис та арешт майна. Разом із тим, на думку суду, вказані положення застосовуються на стадії виконання рішення суду по справі.

Позивач ОСОБА_1 згідно заяви позов підтримав.

Представники відповідачів Третього відділу ДВС, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько О.Г. в судове засіданні не з`явились, однак повідомлялись належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 просив справу призначити до судового розгляду, клопотання про забезпечення позову підтримав.

В підготовчому засіданні з`ясовано обставини, передбачені ст. 197 ЦПК України, до судового розгляду спір не врегульований.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 151-154, 198, 200 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Ухвалу в цій частині звернути до негайного виконання.

Строк звернення до виконання три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Закінчити підготовче провадження у справі, підготовче засідання закрити.

Призначити справу до розгляду по суті.

Дата призначення до судового розгляду 10:00 годин 12.09.2023 року.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя