Справа №731/342/23
Провадження №2/731/95/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Сергієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу зі ОСОБА_2 у них народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після того, як чоловік був мобілізований, він припинив надавати матеріальну і фінансову допомогу на утримання дитини. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Син потребує нормального харчування, одягу, коштів на лікування. Вона сама на теперішній час не працює, оскільки знаходиться у відпустці для догляду за дитиною. Крім того, на її утриманні перебуває син від першого шлюбу, який є дитиною з інвалідністю. Чоловік має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку.

Оскільки обов`язок з утримання дітей покладається на обох батьків, просить стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до повноліття дитини.

Провадження у справі відкрито 30 травня 2023 року та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 29 червня 2023 року.

У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено до 30 серпня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, відповідно до якого позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 25).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням на військовій службі, у якому позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 46).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 6).

Відповідачем не оспорюється, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

На утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває також дитина від попереднього шлюбу син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною з інвалідністю з дитинства (а.с. 7).

В свою чергу, на утриманні відповідача ОСОБА_2 також перебуває дитина від попереднього шлюбу донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 на теперішній час не працює, отримує допомогу, призначену на дитину з інвалідністю сина ОСОБА_6 , а також допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач не спростував тих фактів, що він є працездатним та отримує стабільний дохід. Заперечень щодо вказаних позивачем обставин відповідач до суду не подав.

Оскільки відповідач є батьком дитини та повинен нарівні з матір`ю утримувати сина ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини слід стягувати з платника у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (19 травня 2023 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко