БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/2158/21 провадження № 2/361/373/23
У Х В А Л А

«07» серпня 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Степанюк А.О.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про залишення без розгляду позовної заяви у справі

№ 361/2158/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення у солідарному порядку заборгованості по кредитному договору.

22 травня 2023 року представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В. подав до суду клопотання про залишення даного позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про залишення даного позову без розгляду.

Перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до протоколу судового засідання від 01 лютого 2023 року (а.с.186-187 т.5) судом досліджено письмові докази у справі та перейдено до судових дебатів.

Таким чином, представником позивача клопотання про залишення позову без розгляду, у порушення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, подано на стадії судових дебатів.

За таких обставин у даній справі, правові підстави для залишення позову без розгляду та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби частина перша статті 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення даної позовної заяви без розгляду на зазначеній стадії розгляду справи та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись статтями 257, 260, 353 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про залишення без розгляду позовної заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин