Справа№938/141/21
Провадження № 2/938/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача №1: ОСОБА_2 ,

до відповідача №2: ОСОБА_3 ,

до відповідача №3: ОСОБА_4 ,

до відповідача №4: Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області,

до відповідача №5: Приватного підприємства «Чорногора 1»,

про: визнання незаконним та скасування рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007 року; визнання незаконними та скасування державних актів на право приватної власності на земельну ділянку; визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок; визнання права власності на земельну ділянку; зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ;

від відповідача №1: не з`явився;

від відповідача №2: не з`явився;

від відповідача №3: ОСОБА_6 ;

від відповідача №4: не з`явився;

від відповідача №5: ОСОБА_7 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача №1: ОСОБА_2 , відповідача №2: ОСОБА_3 , відповідача №3: ОСОБА_4 , відповідача №4: Бистрецької сільської ради, відповідача №5: Приватного підприємства «Чорногора 1» про: визнання незаконним та скасування рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007 року про передачу ОСОБА_3 в приватну власність земельної ділянки площею 0,2332 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області; визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,2332 га серії ЯД №850518 виданого 06.06.2007 ОСОБА_3 (кадастровий №:01:001:1056, що зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №78); визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки площею 0,2332га, укладеного 03.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івасик Ю.Ю., зареєстрований в реєстрі за №163; визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2332га, серії ЯД №897836, виданого 08.11.2007 року ОСОБА_4 (кадастровий №:01:001:1056, що зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №96); визнання незаконним та скасування рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007 року про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки, площею 0,2244га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області; визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2244га серії ЯД №850520 виданого 06.06.2007 ОСОБА_2 (кадастровий №:01:001:1069, що зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №76); визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки площею 0,2244га, укладеного 26.10.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івасик Ю.Ю., зареєстрований в реєстрі за №292; визнання права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,10га в с.Бистрець, урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0529, право власності на яку встановлено згідно державного акту серії ЯД №831121 від 22.02.2008, виданого на підставі рішення Бистрецької сільської ради 10 сесії 5 скликання від 09.08.2007, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №15; зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Бистрецьку сільську раду, ПП «Чорногора-1» не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 0,10га в с.Бистрець, урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0529, право власності на яку встановлено згідно державного акту серії ЯД №831121 від 22.02.2008, виданого на підставі рішення Бистрецької сільської ради 10 сесії 5 скликання від 09.08.2007, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №15.

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2021 відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання на 06.04.2021.

Подальший хід розгляду справи, викладено в ухвалах суду. Зокрема, у зв`язку із неявкою в підготовче засідання всіх відповідачів та відсутністю у суду доказів отримання відповідачами ухвали про відкриття провадження у справі та повістки про виклик в підготовче засідання, розгляд справи було відкладено на 27.04.2021.

Ухвалою суду від 27.04.2021 продовжено приватному підприємству «Чорногора 1» строк для надання відзиву на десять днів з моменту отримання копії такої ухвали та відкладено підготовче засідання на 14.05.2021.

В подальшому підготовчі засідання неодноразово відкладались у зв`язку із неявкою тих чи інших учасників справи, а також у зв`язку із неявкою всіх учасників справи та за їх клопотаннями, а також та з метою вирішення поданих сторонами клопотань, щодо заміни сторони у справі, витребування доказів, призначення експертизи.

Ухвалою суду від 05.10.2021 було замінено відповідача №4 Бистреньку сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області на правонаступника - Зеленську сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області, у зв`язку із чим підготовче засідання було відкладено на 22.10.2021.

В підготовчому засіданні 15.11.2021 було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів, яке згідно ухвали суду від 15.11.2021 залишено без задоволення.

В підготовчих засіданнях 30.11.2021, 24.12.2021 та 20.01.2022 розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою відповідачів.

Однак у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді, підготовче засідання 08.02.2023 не відбулось. Наступне підготовче засідання було призначено на 04.03.2022.

В подальшому підготовчі засідання неодноразово відкладались з підстав неявки учасників справи. При цьому, при відкладенні розгляду справи, судом було враховано впровадження Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року правового режиму воєнного стану на території України, та п.6 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, згідно якого судам рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Ухвалою суду від 04.07.2022 призначено у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено наступне питання: Чи накладається на земельну ділянку, площею 0,10га, кадастровий номер :01:001:0529, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, що розташована в присілку Ліщина с.Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №831121 належить ОСОБА_1 , земельна ділянка площею 0,6315 га, кадастровий номер :91:001:0003? Якщо так, то яка площа та конфігурація їх накладення? Провадження у справі було зупинено.

05.08.2022 на адресу суду надійшло клопотання експерта Т.Мацук Вх.№1835/22 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, та зазначено, що до отримання додаткових матеріалів проведення експертизи призупинено. Також у супровідному листі, експерт просить суд погодити строк проведення експертизи понад 90 календарних днів.

Оскільки, клопотання експерта надійшло на адресу суду без матеріалів справи, з метою вирішення вказаного клопотання судом було витребувано у експерта цивільну справу №938/141/21.

Ухвалою від 16.09.2022 суд поновив провадження у справі та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 04.10.2022.

Ухвалою суду від 04.10.2022 витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області документи, а саме :

- оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослiдження копію поземельних книг на земельні ділянки з кадастровим номером 91:001:0003 та 01:001:0529;

- оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослідження копію технічної, проектної чи іншої документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :91:001:0003, згідно якої вносилися вiдомостi в базу даних Держгеокадастру та на Публічну кадастрову карту;

- обмінний файл на земельні ділянки з кадастровим номером 91:001:0003 та 01:001:0529 згiдно якого вносилися відомості в базу даних Держгеокадастру;

Витребувати у Приватного підприємства «Чорногора 1», (юридична адреса: 29013, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 43/1, кв.4) :

- оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослiдження копію правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером 91 001:0003;

Ухвалою суду від 14.12.2022, після вчинення всіх необхідних дій, щодо надання сторонами додаткових доказів, необхідних для проведення земельно-технічної експертизи, задоволено клопотання експерта Т.Мацук про надання додаткових матеріалів, у цивільній справі №938/141/21. Надано судовому експерту для проведення експертизи додаткові документи, які долучені до матеріалів цивільної справи №938/141/21.

Матеріали справи направлено до Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Акадаміка Сахарова, 23А, м. Івано-Франківськ, 76000) для продовження проведення судової земельно-технічної експертизи згідно ухвали Верховинського районного суду від 04.07.2022. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

24.02.2023 на адресу суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2290/22-28/301/23-28 від 17.02.2023 та матеріали цивільної справи №938/141/21 (провадження 2/938/5/23).

Ухвалою від 27.02.2023 суд поновив провадження у справі та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 13.03.2023.

В підготовче засідання 13.03.2023 учасники справи не з`явилися, про час та дату проведення підготовчого засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду подав заяву, в якій просив підготовче засідання, призначене на 13.03.2023 відкласти на іншу дату, для надання йому можливості ознайомитися із висновком експертів. Інші учасники справи причини неявки суду не повідомили. З наведених підстав підготовче засідання було відкладено на 22.03.2023.

Ухвалою суду від 22.03.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.04.2023.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи в судове засідання 11.04.2023, розгляд справи було відкладено на 03.05.2023.

В судовому засіданні 03.05.2023, розгляд справи було відкладено на 06.06.2023 за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні 06.06.2023 суд відклав розгляд справи на 26.06.2023 та визнав явку представника відповідача №4 Зеленської сільської ради в судове засідання обов`язковою, для дачі пояснень по суті спору.

В судовому засіданні 26.06.2023 оголошувалась перерва до 13.07.2023 за клопотанням представника Зеленської сільської ради для надання йому можливості ознайомитись із матеріалами справи, та залучити іншого представника, який обізнаний у справі.

11.07.2023 від Зеленської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в якій також було висловлено правову позицію щодо спору.

В судовому засіданні 13.07.2023 судом розглянуто клопотання ОСОБА_8 щодо залучення його до участі у справі в якості третьої особи та повернення до стадії підготовчого засідання, та відкладено розгляд справи на 17.08.2023.

В судове засідання 17.08.2023 з`явився позивач та його представник, представник відповідача №3 Кольгофер О.В. та представник відповідача №5 ПП «Чорногора 1».

Відповідачі №1 ОСОБА_2 , №2 ОСОБА_3 та №3 Зеленська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області, в черговий раз не забезпечили явки представників, однак в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач та його представник, а також представники відповідача №3 та №5 не заперечили проти завершення розгляду справи без участі відповідачів №1, №2 та №4, оскільки такі висловили свою позицію щодо можливості розгляду справи без їх участі.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи без участі відповідачів №1, №2 та №4

При цьому суд звертає увагу на те, що відкладаючи неодноразово розгляд справи, суд керувався одним із основних принципів цивільного судочинства, який передбачає розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Судом також взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, застосовується українськими судами як джерело права.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Як вбачається із матеріалів справи, саме у зв`язку із неодноразовою неявкою того чи іншого учасника справи в судове засідання та подачею ними клопотання про відкладення розгляду справи, неможливістю їх явки до суду через запровадження на території України воєнного стану, заміною відповідача №4 на правонаступника, витребуванням документів, розгляд справи неодноразово відкладався.

Таким чином, суд відкладаючи розгляд справи, врахував обставини справи, поведінку сторін, та застосував принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу, принципів рівності та змагальності сторін. Окрім того, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом за клопотанням сторони позивача призначалась у справі судова експертиза, у зв`язку із чим провадження у справі зупинялось.

В судовому засіданні 17.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, в позовній заяві позивач посилається на те, що 22 лютого 2008 року він отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,10га у с.Бистрець, урочище Ліщина, Верховинського району Івано-Франківської області для індивідуального дачного будівництва, однак рішенням Бистрецької сільської ради від 17.05.2007 року у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були передані земельні ділянки, площею 0,2332га та 0,2244га відповідно, розташовані в с.Бистрець, урочище Ліщина, Верховинського району Івано Франківської області, які накладаються на належну йому земельну ділянку. В подальшому вказані земельні ділянки були відчуженні ОСОБА_4 , яка передала їх у власність ПП «Чорногора 1».

З наведених підстав ним було подано до Верховинського районного суду позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бистрецької сільської ради та рішенням суду від 08.02.2016 у спарві №340/432/15-ц:

- визнано незаконним та скасовано рішення 9 сесії 5 демократичного скликання від 17.05.2007 року Бистрецької сільської ради про передачу в приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,2332 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області;

- визнано незаконним та скасовано рішення 9 сесії 5 демократичного скликання від 17.05.2007 року Бистрецької сільської ради про передачу в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею в розмірі 0,2244 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с.Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області.

- скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,2332 га серії ЯД № 850518 виданий на ім`я ОСОБА_3 кадастровий № :01:001:1065, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 78;

- скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,2244 га серії ЯД № 850520 виданий на ім`я ОСОБА_2 кадастровий номер :01:001:1069, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 76;

- зобов`язано Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр Державного Земельного Кадастру" виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) ОСОБА_1 земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Державного акту серії ЯД № 831121, виданого на ім`я ОСОБА_1 22.02.2008 року про право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га в с.Бистрець прис. Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області призначеної для індивідуального дачного будівництва.

Однак, рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.04.2016, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017, скасовано рішення Верховинського районного суду від 08.02.2016, а у задоволенні його позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.01.2020 відмовлено у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду від 06.04.2016.

В той же час , позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000193 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2019 року по справі №340/445/19 звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В ході розгляду у підготовчому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, підозрюваного ОСОБА_8 , було встановлено що, упродовж лютого-березня 2007 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець та житель АДРЕСА_3 звернулись до Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площами відповідно 0,1739 га, 0,2332 га та 0,2244 га в урочищі «Гапківка». Рішенням Бистрецької сільської ради від 04.03.2007 їм надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

У подальшому, 15.03.2007 ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись у відповідні проектні організації з метою виготовлення проектів землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок.

Наказом № 58 Верховинського відділу земельних ресурсів від 29.11.1996 ОСОБА_8 з 02.12.1996 прийнято на посаду землевпорядника Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та присвоєно 11 категорію 13 ранг державного службовця. Згідно наказу Верховинського відділу земельних ресурсів від 10.06.2005 спеціаліста першої категорії ОСОБА_8 переведено в сектор по роботі з органами місцевого самоврядування з питань планування, використання земель та залишено закріпленим за Зеленською, Бистрецькою та Красницькою сільськими радами.

В ході оформлення даних проектів землеустрою ОСОБА_8 , як спеціаліст першої категорії сектору по роботі з органами місцевого самоврядування з питань планування, використання земель Верховинського відділу земельних ресурсів, закріплений за Бистрецькою сільською радою будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч вимогам п.п.14,19 Положення, діючи в порушення вимог ст.ст. 118, 151 Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди та договорів оренди землі), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, не здійснив вихід із спеціалістами ПП «Західземпроект» для встановлення реального місця знаходження та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , внаслідок чого проектною організацією було помилково встановлено розташування земельних ділянок, що відводились у власність останніх.

Так, замість урочища «Гапківка» вибрано земельні ділянки в урочищі «Ліщина» та підписано плани встановлених меж земельних ділянок кадастрові номери № :01:001:1075, № :01:001:1065 та № :01:001:1069, на місцях знаходження яких були земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:001:0529 та № :01:001:0528, які вже перебували в процесі відведення у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Після погодження вибору місць розташування земельних ділянок, які відводились у власність, у подальшому було виготовлено та затверджено проекти землеустрою, а в подальшому 06.06.2007 ОСОБА_3 видано державний акт серія ЯД 850518 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1065 та 06.06.2007 ОСОБА_2 видано державний акт серія ЯД 850520 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1069, які площами 0,0828 га та 0,0075 га накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер № :01:001:0529, а також виготовлено та затверджено проект землеустрою, а в подальшому 06.06.2007 ОСОБА_9 видано державний акт серія ЯД 851108 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1075 яка площею 0,0943 накладається на земельну ділянку ОСОБА_10 кадастровий номер № :01:001:0528.

Внаслідок такої злочинної недбалості допущеної ОСОБА_8 , ОСОБА_1 фактично позбавлено права користування та володіння частинами належної йому земельної ділянки, відповідно площами 0,0828 га, вартістю 22 579,56 грн та 0,0075 га, вартістю 2 045,25 грн.

Посилаючись на положення ч.4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, позивач вважає, що вказаною ухвалою суду встановлено приюдиційні обставини, що не підлягають доказуванню та підтверджують обґрунтованість поданого ним позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Звернув увагу на те, що дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки пл. 0,120га для дачного будівництва в с.Бистрець урочище Ліщина, було надано позивачу згідно рішення Бистрецької сільської ради від 30.03.2004, однак під час виготовлення позивачем документів для отримання такої у власність, внаслідок порушень допущених ОСОБА_8 , що встановлено відповідною ухвалою суду, внаслідок чого позивача було позбавлена права користування даною земельною ділянкою.

Вважає, що внаслідок допущеної ОСОБА_8 недбалості, Бистрецька сільська рада передала у власність відповідачам земельні ділянки, які перебували у процесі розроблення позивачем, тому прийняті нею рішення від 17.05.2007 року про передачу ОСОБА_3 в приватну власність земельної ділянки площею 0,2332 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області, та про передачу ОСОБА_2 в приватну власність земельної ділянки площею 0,2244га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області, є незаконними та підлягають скасуванню. Щодо визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на землю, а також визнання недійсними договорів, то такі вимоги на думку представника позивача є похідними від вимог щодо скасування рішень.

Звернув увагу на те, що згідно висновку земельно-технічної експертизи встановлено факт накладення на земельну ділянку позивача, іншої земельної ділянки утвореної внаслідок об`єднання земельних ділянок відповідачів №1 та №2.

Також представник зазначив, що на даний час позивачем не оспорюється право власності відповідача №5 ПП «Чорногора 1», а вимога щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, заявлена позивачем на майбутнє.

Правова позиція відповідача №1.

Відповідач №1 ОСОБА_2 не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подав. Натомість подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі документами.

Правова позиція відповідача №2.

Відповідач №2 ОСОБА_3 не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подав. Натомість подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі документами.

Правова позиція відповідача №3.

Відповідач №3 ОСОБА_4 подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечила в повному обсязі. Звертає увагу на те, що єдиною підставою для звернення із даним позовом до суду позивач зазначає ухвалу Верховинського районного суду від 29.10.2019 у справі №340/445/19 якою звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке виразилось у несумлінному ставленні та неналежному виконанні останнім його службових обов`язків в ході оформлення проектів землеустрою під час зайняття ним посади спеціаліста першої категорії Верховинського відділу земельних ресурсів. Тобто, єдиною підставою позову позивач вважає встановлення приюдиційних обставин в даній ухвалі, а саме те, що у описовій частині ухвали зазначено, що внаслідок злочинної недбалості допущеної ОСОБА_8 , ОСОБА_1 фактично було позбавлено права користування та володіння частини належної йому земельної ділянки.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.04.2016 у справі №340/432/15-ц було встановлено, що на підставі рішення Бистрецької сільської ради від 17.05.2007 року 06.06.2007 року ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2332 га в с. Бистрець, урочище Гапківка, а ОСОБА_2 Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2244 га в с. Бистрець, урочище Гапківка.

Факт прийняття вказаних рішень Бистрецькою сільською радою на підставі землевпорядної документації, зокрема, проектів відведення земельних ділянок, не спростований ні головою Бистрецької сільської ради, ні відповідними доказами.

Державні акти, видані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під номерами відповідно № 78 (кадастровий номер :01:001:1065) та №76 (кадастровий номер :01:001:1069).

Згідно договорів купівлі-продажу від 03.10.2007 року та від 26.10.2007 року відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відчужили належні їм земельні ділянки ОСОБА_4 .

Також, вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_3 набули право власності на земельні ділянки 06.06.2007 року, тобто до отримання ОСОБА_1 20.02.2008 року Державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому немає підстав вважати, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку порушено відповідачем ОСОБА_4 , яка придбала земельні ділянки за належно оформленими договорами купівлі-продажу.

Також відповідач посилається на те, що за твердженнями позивача викладеними у позовній заяві, право власності на земельну ділянку, яке виникло у нього з 22.02.2008 року, було порушено недбалістю інженера-землевпорядника у березні 2007 року в ході оформлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме внаслідок нездійснення виїзду разом із спеціалістами ПП «Західземпроект» для встановлення реального місцезнаходження та узгодження меж ділянок. Однак жодною нормою чинного на час розроблення проекту законодавства, обов`язковість такого виїзду передбачена не була.

Більше того, в матеріалах проектів відведення ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявні акти обстеження земельних ділянок, які складені комісією за участю представнкиа Верховинського районного відділу земельних ресурсів, головного архітектора, головного державного санітарного лікаря району, спеціаліста інспекції по екології, начальника відділу культури, представника землекористувача, представника проектної організації та безпосередньо сільського голови. Матеріали проектів містять кадастрові плани відведених відповідача №1 та №2 земельних ділянок, із ситуаційною схемою, описи меж, таблицю координат, тощо. Місце розташування, конфігурація та межі ділянки було узгоджено Бистрецьким сільським головою та райлісгоспом, як суміжним землекористувачем.

Також відповідач звертає увагу на те, що згідно листа Відділу держгеокадастру у Верховинському районі від 16.12.2016 №31-28-0.4-818/2-16, станом на 2016 рік офіційно встановлені межі та картогрофічні матеріали з відображенням і чітким визначенням меж урочищ села Бистрець, були відсутні, а як встановлено Івано-Франківським апеляційним судом у рішенні від 06.04.2016, земельна ділянка ОСОБА_1 , не відповідає своїм координатам, тому вона не має свого правильного місця розташування.

В судовому засіданні представник відповідача №3 підтримала подані заперечення. Звернула увагу на те, що рішення про передачу у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок, були прийняті Бистрецькою сільською радою 17.05.2007 року, в той же час, рішення про передачу земельної ділянки у власність позивача, було прийнято 09.08.2007, тобто через два місяці. Акти на право власності на спірні земельні ділянки отримані відповідачами №1 та №2 06.06.2007 року, в той час, як позивачем отримано відповідний акт тільки 22.02.2008року.

Згідно тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174, який діяв на той час, при виготовленні технічної документації, передбачалось обов`язкове прийняття обмінного файла про що робилась відмітка на техдокументації. Обмінні файли щодо земельних ділянок відповідача №1 та №2 були прийняті 28.03.2007, а позивача 14.05.2007

Також представник звернула увагу на те, що допущена ОСОБА_8 злочинна недбалість, на яку посилається позивач, ніби то мала місце у лютому-березні 2007 року, а право власності на земельну ділянку виникло у позивача через рік, у лютому 2008 року, відтак, така недбалість ОСОБА_8 не могла позбавити позивача права користування та володіння земельною ділянкою, оскільки таке право виникло значно пізніше у лютому 2008 року.

Також представник звернула увагу на те, що у висновку експертизи експерт зазначив, що земельна ділянка право власності на яку виникло пізніше, буде тією земельною ділянкою яка накладається на земельну ділянку, право власності на яку виникло раніше. Також експертом встановлено, що земельна ділянка право власності на яку належить ПП «Чорногоара 1» утворилася внаслідок об`єднання трьох земельних ділянок, в тому числі земельних ділянок які перебували у власності відповідачівв №1 та №2. Однак право власності на земельні ділянки у відповідача №1 та №2 виникло раніше ніж право власності у позивача.

Правова позиція відповідача №4.

Відповідач №4 Зеленська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області не скористалась своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подала. У письмовій заяві від 11.07.2023 Вх №2173/23 просила розглядати справу без участі представнкиа та у задоволенні позову відмовити. Вважає, що оскаржувані рішення були прийняті відповідно до чинного на той час норм законодавства.

Правова позиція відповідача №5.

Відповідач №5 ПП «Чорногора 1» не скористалось своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подало. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, підтримав правову позицію відповідача №3.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно виписки із протоколу рішення восьмої сесії четвертого скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 30.03.2004, ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва в с.Бистрець урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області (т.2 а.с.48 ).

Згідно заяви від 14.08.2006, ОСОБА_1 звернувся до начальника Верховинського відділу ДЗК з проханням розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва в с. Бистрець урочище Ліщина (Т.2а.с. 47)

Згідно виписки із протоколу рішення десятої сесії п`ятого скликання Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 09.08.2007 року, було затверджено проект землеустрою земельної ділянки гр. ОСОБА_1 площею 0,10га для індивідуального дачного будівництва в с.Бистрець урочище Ліщина, та передано земельну ділянку у приватну власність. Зобов`язано гр. ОСОБА_1 в місячний термін одержати державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати його у філії ДЗК (т.2 а.с.41).

22.02.2008 року, на підставі рішення Бистрецької сільської ради 10 сесії 5 скликання від 09.08.2007, ОСОБА_1 видано Державний акт серії ЯД №831121 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10га для індивідуального дачного будівництва у с.Бистрець, ур.Ліщина, Верховинського району Івано-Франківської обалсті, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №15. (т.1 а.с. 28).

Також судом встановлено, що 06.07.2007 на підставі рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007, ОСОБА_3 видано Державний акт серії ЯД №850518 на право власності на земельну ділянку площею 0,2332 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бистрець, урочище Гапківка, Верховинського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_2 Державний акт серії ЯД №850520 на право власності на земельну ділянку площею 0,2244 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в с. Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області. Державні акти, видані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під номерами відповідно № 78 (кадастровий номер :01:001:1065) та №76 (кадастровий номер :01:001:1069). (т.1 а.с. 29,31).

Згідно договорів купівлі-продажу від 03.10.2007 року та від 26.10.2007 року, відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відчужили належні їм земельні ділянки площею 0,2332 кадастровий номер :01:001:1065 та площею 0,2244 кадастровий номер :01:001:1069, ОСОБА_4 (т.1 а.с.32, 34).

08.11.2007 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 03.10.2007 року, було видано державний акт серії ЯД №897836 на право власності на земельну ділянку, площею 0,2332 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Бистрець, урочище Гапківка, Верховинського району Івано-Франківської області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під № 96 (кадастровий номер :01:001:1065).

В подальшому, а саме 20.02.2013 та 21.02.2013, згідно Інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2020, право власності на земельні ділянки площею 0,2332 кадастровий номер :01:001:1065 та площею 0,2244 кадастровий номер :01:001:1069, перейшло до ПП «Чорногора 1». (т.3 а.с. 154-156).

За заявою ПП «Чорногора 1» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання трьох земельних ділянок, в тому числі земельних ділянок кадастровий номер :01:001:1065 та кадастровий номер :01:001:1069, внаслідок чого утворилась земельна ділянка площею 0,6315га з кадастровим номером :91:001:0003, яка згідно Інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2022, належить на праві власності ПП «Чорногоар 1».

Позивачем оскаржувались в судовому порядку рішення 9 сесії 5 демократичного скликання від 17.05.2007 року Бистрецької сільської ради про передачу в приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2332 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області; рішення 9 сесії 5 демократичного скликання від 17.05.2007 року Бистрецької сільської ради про передачу в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею в розмірі 0,2244 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Бистрець урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області; державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2332 га серії ЯД № 850518 виданий на ім`я ОСОБА_3 кадастровий № :01:001:1065, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 78; державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2244 га серії ЯД № 850520 виданий на ім`я ОСОБА_2 кадастровий номер :01:001:1069 що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 76; договори купівлі-продажу земельних ділянок укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , однак рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.04.2016, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29. 10.2019 року по справі №340/445/19 звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, підозрюваного ОСОБА_8 , було встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке полягало у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, вчиненого за наступних обставин.

Так, упродовж лютого-березня 2007 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець та житель АДРЕСА_3 звернулись до Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площами відповідно 0,1739 га, 0,2332 га та 0,2244 га в урочищі «Гапківка». Рішенням Бистрецької сільської ради від 04.03.2007 їм надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

У подальшому, 15.03.2007 ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись у відповідні проектні організації з метою виготовлення проектів землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок.

Наказом №58 Верховинського відділу земельних ресурсів від 29.11.1996 ОСОБА_8 з 02.12.1996 прийнято на посаду землевпорядника Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та присвоєно 11 категорію 13 ранг державного службовця. Згідно наказу Верховинського відділу земельних ресурсів від 10.06.2005 спеціаліста першої категорії ОСОБА_8 переведено в сектор по роботі з органами місцевого самоврядування з питань планування, використання земель та залишено закріпленим за Зеленською, Бистрецькою та Красницькою сільськими радами.

Відповідно до ст.15 Земельного кодексу України та посадової інструкції затвердженої 03.01.2006 начальником Верховинського відділу земельних ресурсів ОСОБА_8 : забезпечує координацію та методичне керівництво по державній реєстрації, кадастру, моніторингу, землеустрою, охорони, продажу земельних ділянок, приватизації та оренди землі на території Зеленської, Бистрецької та Красницької сільських рад; контролює, аналізує та оцінює стан справ на відповідній ділянці роботи, розглядає скарги на території сільських рад, закріплених за ним наказом відділу; бере участь в узагальненні практики застосування законодавства та ходу реалізації державної політики у відповідній сфері управління; розробляє пропозиції, комплекси заходів, плани що стосуються розвитку напряму продажу, приватизації, оренди землі; бере участь в організаційному забезпеченні нарад, семінарів, конференцій, сесій сільських рад з відповідних питань. Готує проекти рішень та пропозиції на виконання доручень керівництва, бере участь у підготовці проектів нормативних документів Земельного законодавства, Земельного кодексу України. Готує проекти відповідей на звернення та заяви, що надійшли для розгляду до відділу на території закріплених за ним сільських рад. Аналізує та узагальнює відповідний досвід з метою використання при розв`язанні питань підвищення ефективності роботи в галузі землевпорядкування. Організовує роботу з документами у відповідності з чинним законодавством. Відповідає за звіти, інформації по державному земельному кадастру, реєстрації, приватизації, продажу, оренді земельних ділянок на закріпленій за ним території.

Згідно Положення про Верховинський районний відділ земельних ресурсів (надалі Відділ), затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 05.09.2007 №158 завданнями Відділу є реалізація державної політики у сфері регулювання земельних відносин; організація та ведення державного земельного кадастру відповідно до законодавства; організація і здійснення землеустрою і моніторингу земель. Відділ відповідно до покладених на нього завдань створює умови для раціонального та економічно обґрунтованого використання земель району; організовує розроблення, видачу і збереження бланків державних актів на право власності на земельну ділянку; здійснює у складі державного земельного кадастру державну реєстрацію земельних ділянок; організовує виконання землевпорядних робіт, розроблення та реалізацію планів земельно-господарського устрою; бере участь у виборі земельних ділянок під розміщення об`єктів і споруд та вносить місцевій державній адміністрації або органам місцевого самоврядування пропозиції щодо погодження місця їх розташування, викупу та вилучення земель, передачі земельних ділянок у власність та надання у користування; забезпечує проведення топографо-геодезичних, картографічних, обстежувальних та вишукувальних робіт, необхідних для використання і охорони земель, підвищення родючості ґрунтів, здійснення землеустрою та моніторингу земель ведення державного земельного кадастру.

В ході оформлення даних проектів землеустрою ОСОБА_8 як спеціаліст першої категорії сектору по роботі з органами місцевого самоврядування з питань планування, використання земель Верховинського відділу земельних ресурсів, закріплений за Бистрецькою сільською радою будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч вимогам п.п. 14, 19 Положення, діючи в порушення вимог ст.ст. 118, 151 Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди та договорів оренди землі), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, не здійснив вихід із спеціалістами ПП «Західземпроект» для встановлення реального місця знаходження та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , внаслідок чого проектною організацією було помилково встановлено розташування земельних ділянок, що відводились у власність останніх.

Так, замість урочища «Гапківка» вибрано земельні ділянки в урочищі «Ліщина» та підписано плани встановлених меж земельних ділянок кадастрові номери № :01:001:1075, № :01:001:1065 та № :01:001:1069, на місцях знаходження яких були земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:001:0529 та № :01:001:0528, які вже перебували в процесі відведення у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , а саме відносно яких були видані наступні дозвільні документи: рішення восьмої сесії четвертого демократичного скликання Бистрецької сільської ради від 30.03.2004 про надання дозволу на здійснення проекту відводу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для дачного будівництва в с. Бистрець урочище Ліщина; висновок Верховинського районного відділу земельних ресурсів по проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_1 в АДРЕСА_4 від 16.11.2006 № 362; висновок Верховинського відділу містобудування та архітектури про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва в с.Бистрець, ур. Ліщина та відсутність обмежень і обтяжень від 17.10.2006 №1099/04а; висновок санітарно-епідеміологічної служби району про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва в с. Бистрець, урочище Ліщина; висновок відділу культури Верховинської РДА про те, що орган охорони культурної спадщини не заперечує відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_4 від 05.12.2006 №295; акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування для дачного будівництва ОСОБА_1 у с. Бистрець, урочище Ліщина від 14.08.2006, підписаний особисто ОСОБА_8 ; містобудівне обґрунтування розміщення індивідуального дачного будинку в АДРЕСА_4 від 29.08.2006, замовник ОСОБА_1 , затверджене рішенням четвертої сесії п`ятого демократичного скликання Бистрецької сільської ради від 14.11.2006; акт передачі межових знаків на межі землекористування від 15.11.2006; рішення двадцятої сесії четвертого демократичного скликання Бистрецької сільської ради від 19.08.2005 про надання дозволу на здійснення проекту відводу гр. ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,10 га для дачного будівництва в с. Бистрець урочище Ліщина; висновок Верховинського районного відділу земельних ресурсів по проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 від 28.11.2006 №369; висновок Верховинського відділу містобудування та архітектури про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_10 для індивідуального дачного будівництва в с. Бистрець, ур. Ліщина та відсутність обмежень і обтяжень від 17.10.2006 №1098/04а; висновок санітарно-епідеміологічної служби району про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_10 для індивідуального дачного будівництва в с. Бистрець, урочище Ліщина; висновок відділу культури Верховинської РДА про те, що орган охорони культурної спадщини не заперечує відведення ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_4 від 05.12.2006 №297; акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування для дачного будівництва ОСОБА_10 у с. Бистрець, урочище Ліщина від 14.08.2006, підписаний особисто ОСОБА_8 ; містобудівне обґрунтування розміщення індивідуального дачного будинку в АДРЕСА_4 від 29.08.2006, замовник ОСОБА_1 , затверджене рішенням четвертої сесії п`ятого демократичного скликання Бистрецької сільської ради від 14.11.2006; акт передачі межових знаків на межі землекористування від 15.11.2006.

Після погодження вибору місць розташування земельних ділянок які відводились у власність, у подальшому було виготовлено та затверджено проекти землеустрою, а в подальшому 06.06.2007 ОСОБА_3 видано державний акт серія ЯД 850518 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1065 та 06.06.2007 ОСОБА_2 видано державний акт серія ЯД 850520 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1069, які площами 0,0828 га та 0,0075 га накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер № :01:001:0529.

Внаслідок такої злочинної недбалості допущеної ОСОБА_8 , ОСОБА_1 фактично позбавлено права користування та володіння частинами належної йому земельної ділянки, відповідно площами 0,0828 га, вартістю 22 579,56 грн та 0,0075 га, вартістю 2 045,25 грн.

Також вказаною ухвалою суду встановлено, що підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_8 вручена 27 червня 2019 року, а прокурор просив звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, з підстав ст.ст.44,49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на час притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості.

На думку позивача, вказаною ухвалою суду встановлено приюдиційні обставини, що не підлягають доказуванню та підтверджують обґрунтованість поданого ним позову.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається із позовних вимог, позивач звернувся з позовом до суду про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність відповідачам а також виданих їм державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу відповідних земельних ділянок, визнання за ним права власності на земельну ділянку та зобов`язання відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки вважає, що земельні ділянки які передані у власність відповідачів №1 та №2 та на даний час перебувають у власності відповідача № НОМЕР_1 , накладаються на його земельну ділянку, що порушує право власності на земельну ділянку.

З наведеного вбачається, що між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб`єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (застосуванню при розгляді справи береться до уваги редакція, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно ч.1 ст.143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (застосуванню при розгляді справи береться до уваги редакція, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), до компетенції сільських рад належать вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ст.79, ст.79-1 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно п.б ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 17.05.2007) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з статтями 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 17.05.2007) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

В силу статті 41 Конституції України, ст.90 ЗК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власники земельних ділянок мають право продавати, іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, самостійно господарювати на своїй землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Також, згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦУ України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 і 4 ст. 12 ЦПК України);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків (ч. ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, в ході судового розгляду позивачем належними та допустимими доказами не доведено перед судом обставин на які він посилається.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29. 10.2019 року по справі №340/445/19 в межах кримінального провадження звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. У вказаному кримінальному провадженні його визнано потерпілим.

В ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, підозрюваного ОСОБА_8 , було встановлено що, упродовж лютого-березня 2007 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець та житель АДРЕСА_3 звернулись до Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площами відповідно 0,1739 га, 0,2332 га та 0,2244 га в урочищі «Гапківка». Рішенням Бистрецької сільської ради від 04.03.2007 їм надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

У подальшому, 15.03.2007 ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись у відповідні проектні організації з метою виготовлення проектів землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок.

В ході оформлення даних проектів землеустрою ОСОБА_8 , як спеціаліст першої категорії сектору по роботі з органами місцевого самоврядування з питань планування, використання земель Верховинського відділу земельних ресурсів, закріплений за Бистрецькою сільською радою будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч вимогам законодавства не здійснив вихід із спеціалістами ПП «Західземпроект» для встановлення реального місця знаходження та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , внаслідок чого проектною організацією було помилково встановлено розташування земельних ділянок, що відводились у власність останніх.

Так, замість урочища «Гапківка» вибрано земельні ділянки в урочищі «Ліщина» та підписано плани встановлених меж земельних ділянок кадастрові номери № :01:001:1075, № :01:001:1065 та № :01:001:1069, на місцях знаходження яких були земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:001:0529 та № :01:001:0528, які вже перебували в процесі відведення у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

Після погодження вибору місць розташування земельних ділянок, які відводились у власність, у подальшому було виготовлено та затверджено проекти землеустрою, а в подальшому 06.06.2007 ОСОБА_3 видано державний акт серія ЯД 850518 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1065 та 06.06.2007 ОСОБА_2 видано державний акт серія ЯД 850520 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1069, які площами 0,0828 га та 0,0075 га накладаються на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер № :01:001:0529, а також виготовлено та затверджено проект землеустрою, а в подальшому 06.06.2007 ОСОБА_9 видано державний акт серія ЯД 851108 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:1075, яка площею 0,0943 накладається на земельну ділянку ОСОБА_10 кадастровий номер № :01:001:0528.

Внаслідок такої злочинної недбалості допущеної ОСОБА_8 ОСОБА_1 фактично позбавлено права користування та володіння частинами належної йому земельної ділянки, відповідно площами 0,0828 га, вартістю 22 579,56 грн та 0,0075 га, вартістю 2 045,25 грн.

Посилаючись на положення ч.4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, позивач вважає, що вказаною ухвалою суду встановлено приюдиційні обставини, що не підлягають доказуванню та підтверджують обґрунтованість поданого ним позову.

Разом з тим, саме по собі рішення ухвалене в межах кримінального провадження щодо встановлення певних фактів винних дій особи, не є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування.

Так, позивач обґрунтовуючи преюдиційність встановлених у вказаній ухвалі суду фактів, посилається на положення ч.4 та ч.6 ст.82 ЦПК України.

Разом з тим, ч.4 ст.82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказане положення процесуального закону не містить посилань на приюдиційність обставин встановлених в межах кримінальної справи.

Натомість положення ч.6 ст.82 ЦПК України визначають, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Аналізуючи наведену позивачем ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2019 року по справі №340/445/19 слід заначити, що в даному випадку судом не проводилось судове слідство та не досліджувались докази, які б підтверджували вину ОСОБА_8 . Судом констатовано, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке полягало у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян. В подальшому в ухвалі суду описано обставини встановлені органом досудового розслідування, а не судом.

З даної ухвали не вбачається, що внаслідок вчинення службової недбалості, у якій підозрювався ОСОБА_8 , Бистрецькою сільською радою було ухвалено оскаржувані рішення, які суперечать закону, тобто що ухвалення оскаржуваних рішень безпосередньо залежало від дій ОСОБА_8 .

Позивачем не надано будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що оскаржувані рішення Бистрецької сільської ради невідповідають вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який їх прийняв.

Позивачем також не доведено, що оскаржувані рішення Бистрецької сільської ради від 17.05.2007, порушили його права.

Так виходячи із змісту вказаної ухвали суду, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що внаслідок не здійснення ним виходу із спеціалістами ПП «Західземпроект» для встановлення реального місця знаходження та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проектною організацією було помилково встановлено розташування земельних ділянок, що відводились у власність останніх, а саме замість урочища «Гапківка» вибрано земельні ділянки в урочищі «Ліщина».

В той же час відповідна ухвала суду не містить жодних посилань на межі таких урочищ, а як вбачається із листа Відділу держгеокадасту у Верховинському районі від 16.12.2016 (т.1 а.с. 126) та письмових пояснень наданих Зеленською сільською радою, станом на 2016 рік були відсутні офіційно встановлені межі та картогрофічні матеріали з відображенням і чітким визначеням меж урочищ села Бистрець.

Як встановлено Івано-Франківським апеляційним судом у рішенні від 06.04.2016 ухваленому за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бистрецької сільської ради, земельна ділянка ОСОБА_1 , не відповідає своїм координатам, тому вона не має свого правильного місця розташування. Доказів що відповідні недоліки на даний час були усунені, позивачем суду не надано.

Згідно долучених до матеріалів справи матеріалів проектів відведення ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме актів обстеження земельних ділянок та актів встановлення і узгодження меж земельних ділянок, такі складені комісією за участю представника Верховинського районного відділу земельних ресурсів, головного архітектора району, головного державного санітарного лікаря району, спеціаліста інспекції по екології, начальника відділу культури Верховинської РДА, представника землекористувача, представника проектної організації та безпосередньо сільського голови. Матеріали проектів містять кадастрові плани відведених відповідача №1 та №2 земельних ділянок, із ситуаційною схемою, описи меж, таблицю координат, тощо. Місце розташування , конфігурація та межі ділянки було узгоджено Бистрецьким сільським головою та Верховинським райлісгоспом, як суміжним землекористувачем.

Тобто оскаржувані рішення прийняті Бистрецькою сільською радою на підставі землевпорядної документації, що позивачем не спростовано.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення про передачу у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок, були прийняті Бистрецькою сільською радою 17.05.2007 року, в той же час, рішення про передачу земельної ділянки у власність позивача, було прийнято 09.08.2007, тобто через два місяці. Акти на право власності на спірні земельні ділянки отримані відповідачами №1 та №2 06.06.2007 року, в той час, як позивачем отримано відповідний акт тільки 22.02.2008року.

Таким чином, в силу чинного на той час законодавства, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули та оформили право власності на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:1065 та кадастровий номер № :01:001:1069, раніше ніж позивач набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :01:001:0529.

Згідно тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174, який діяв на той час, при виготовленні технічної документації, передбачалось обов`язкове прийняття обмінного файла про що робилась відмітка на техдокументації.

Обмінні файли щодо земельних ділянок відповідача № НОМЕР_2 та №2 були прийняті 28.03.2007, а позивача 14.05.2007.

Наведене свідчить, що допущена ОСОБА_8 злочинна недбалість, про яку йдеться в ухвалі Верховинського районного суду від 29.10.2019, та яка мала місце у лютому-березні 2007 року, не могла позбавити позивача права користування та володіння земельною ділянкою, оскільки таке право виникло у нього тільки у лютому 2008 року.

В ході розгляду справи, за клопотанням позивача судом призначалась земельно-технічну на вирішення якої було поставлено одне питання: Чи накладається на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:001:0529, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, що розташована в присілку Ліщина с.Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №831121 належить ОСОБА_1 , земельна ділянка площею 0,6315 га, кадастровий номер :91:001:0003? Якщо так, то яка площа та конфігурація їх накладення?

Згідно висновку експертизи від 17.02.2023 №2290/22-28/301/23-28 експерт встановив, що на земельну ділянку, площею 0,10га, кадастровий номер :01:001:0529, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, що розташована в присілку Ліщина с.Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №831121 належить ОСОБА_1 , накладається земельна ділянка площею 0,6315 га, кадастровий номер :91:001:0003. Площа накладення становить 0,0903га.

Згідно описової частини дослідження по вказаному питанні, експерт дійшов такого висновку з огляду на те, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0529 виникло 22.02.2008, а право власності на земельну ділянку кадастровий номер :91:001:0003 виникло у 2013 році внаслідок об`єднання раніше сформованих земельних ділянок :01:001:1065 та кадастровий номер № :01:001:1069, а тому земельна ділянка, право власності на яку за часом виникло пізніше, і є тією земельною ділянкою, яка накладається, а земельна ділянка, правов власності на яку виникло раніше, є тією земельною ділянкою на яку накладається.

Відповідно до положень ч.1 ст.110 ЦПК України, законодавець визначив, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Надаючи оцінку висновку експертизи суд вважає, що експерт дійшов помилкового висновку про те, що саме земельна ділянка кадастровий номер :91:001:0003 накладається на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0529.

Так, експерт зазначив, що право власності на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:1065 та кадастровий номер № :01:001:1069 виникло 11.03.2013 та 26.02.2013 посилаючить на наявну у матеріалах справи Інформацію із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. т.3 а.с.154-156).

Дійсно, згідно вказаних витягів, у 2013 році право власності на вказані земельні ділянки було азреєстроване за ПП «Чорногора 1».

Однак, як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, вказані земельні ділянки були сформовані та право власності на них виникло у 2007 році, а саме 06.07.2007 на підставі рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007, ОСОБА_3 видано Державний акт серії ЯД №850518 на право власності на земельну ділянку площею 0,2332 га кадастровий номер :01:001:1065 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бистрець, урочище Гапківка, Верховинського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_2 Державний акт серії ЯД №850520 на право власності на земельну ділянку площею 0,2244 га, :01:001:1069 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , в с. Бистрець, урочище Гапківка Верховинського району Івано-Франківської області.

В подальшому ці земельні ділянки, а саме у 2013 році перейшли у власність ПП «Чорногора 1», та вже з ініціативи нового власника, були об`єднані в одну земельну ділянку.

З наведеного випливає, що саме земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0529, право власності на яку виникло пізніше ніж первинне право власності на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:1065 та кадастровий номер № :01:001:1069, які в подальшому стали частиною земельної ділянки кадастровий номер :91:001:0003, є такою, що накладається , а не такою на яку накладаються.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що оскаржувані рішення Бистрецької сільської ради, згідно яких відповідачам №1 та №2 було передано у власність спірні земельні ділянки, порушили його право власності на земельну ділянку.

Суд звертає увагу на те, що обгрунтовуючи інші заявлені позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на землю, а також визнання недійсними договорів, то такі вимоги на думку представника позивача є похідними від вимог щодо скасування рішень.

Будь яких окремих обґрунтувань вказаних вимог, позивач не наводить. З приводу недійсності договорів, позивач у позовній заяві наводить ряд норм матеріального права, однак не конкретизує, яким саме положенням закону суперечать оскаржувані договори.

Позивачем жодним чином не обгрунтовано позовну вимогу щодо зобов`язання відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою пл. 0,10га в с.Бистрець, урочище Ліщина Верховинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0529. В судовому засіданні представник позивачаззаначив, що така вимога заявлена позивачем на майбутнє

Суд також звертає увагу на те, що в ході розгляду спарви встановлено, що на даний час земельні ділянки кадастровий номер :01:001:1065 та кадастровий номер № :01:001:1069, які були надані у власність відповідача №1 та №2 та в подальшому стали частиною земельної ділянки кадастровий номер :91:001:0003, яка перебуває у власності відповідача №5 ПП «Чорногора 1».

В той же час, право власності ПП «Чорногора 1» на спірні земельні ділянки, позивач не оспорює.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16), під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року по справі № 910/3009/18 зазначено, шо ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права 2) в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим) 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Одне право має захищатися одним позовом.

Тобто рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і ефективно захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до суду й отримувати ще одне рішення - це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним.

В даному випадку позивач оспорює право власності на спірні земельні ділянки відповідачів №1, №2 та №3, та просить визнати право власності на належну йому земельну ділянку, однак не оспорює право власності відповідача №5 на земельну ділянку, до якої входять і земельні ділянки, шо перебували у власності відповідачів №1, №2 та №3, хоча стверджує, що вказана земельна ділянка накладається на належну йому земельну ділянку, чим порушує його право.

Відтак обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним засобом відновлення порушеного права позивача, оскільки, навіть у разі скасування рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власностиі та визнання недійсними договорів купівлі продажу,за якими право власності на спірні земельні ділянки набули відповідачі №1, №2та №3, не матиме наслідком визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем, так як на даний час таке належить відповідачу №5, яке позивачем не оспорюється.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем, не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачами права власності позивача на земельну ділянку, а тому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

Судові витрати.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, а тому судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 10-13, 49, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача №1: ОСОБА_2 , відповідача №2: ОСОБА_3 , відповідача №3: ОСОБА_4 , відповідача №4: Зеленської сільської ради, відповідача №5: Приватного підприємства «Чорногора 1» про: визнання незаконним та скасування рішення Бистрецької сільської ради 9 сесії 5 скликання від 17.05.2007 року; визнання незаконними та скасування державних актів на право приватної власності на земельну ділянку; визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок; визнання права власності на земельну ділянку; зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач №1: ОСОБА_2 , місце проживання: смт.Верховина, присілок Столярка, Верховинський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач№2: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач №3: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідач №4: Зеленська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: с.Зелене, Верховинський район, Івано-Франківська область; ідентифікаційний код 04357360;

відповідач №5: Приватне підприємство «Чорногора 1», місцезнаходження: м.Хмельницький, вул.Кам`янецька, буд.43/1, кв.4, Хмельницька область; ідентифікаційний код 38303548;

Повне рішення складено 28.08.2023.

Суддя Роман ДЖУС