Справа № 147/996/23
Провадження № 2/147/276/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М..

за участі секретаря Подолян Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тростянецької селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Тростянецької селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позову покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . За життя 25 листопада 2001 року ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким право на земельну частку (пай) розміром 3.11 кадастрових гектара у землі, що знаходиться у колективній власності СТОВ «Колос» заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках. Після розпаювання земель ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,5293 га, про що було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН №057901 від 21.12.2001.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка до смерті постійно проживала у с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 , який вчасно прийняв спадщину, оскільки зареєстрований та проживав з спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058 площею 2,5293 га, яка належала її матері ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №057901 від 21.12.2001, та яку вона заповіла в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак за життя ОСОБА_4 не встигла оформити свої спадкові права, що також підтверджено у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 отримав постанову про відмову, в якій зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0058 належала матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті спадкоємцями за заповітом були її діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 1/2 частці кожен, ОСОБА_4 вступила в спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Також було зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0058 відсутня в ДЗК.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , який до смерті постійно проживав у с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058 площею 2,5293 га в межах, згідно з планом, розташованої на території Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 . Спадкоємцем до майна ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 , яка вчасно звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 14.07.2023 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій причиною зазначено, що відомості про вищевказану земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0058 у Державному земельному кадастрі відсутні. Інших спадкоємців після смерті батька ОСОБА_5 немає.

У зв`язку з отриманням відмов у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачі почали з`ясовувати причину відсутності у ДЗК вказаної земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_5 прийнявши фактично спадщину звернувся до ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» для розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Вищевказаним підприємством було розроблено відповідну технічну документацію на земельні ділянки: ОСОБА_5 - площею 1,2884 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0147; друга земельна ділянка площею 1,2409 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0148, зазначено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

У зв`язку з чим ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулись до суду для захисту своїх прав, та просять визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку площею 1,2409 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:003:0148, яка утворилась у результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну ділянку площею 1,2884 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:003:0147, яка утворилась у результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058.

Ухвалою судді від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надано заяву про розгляд справи без участі представника Тростянецької селищної ради, позов визнають, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14 серпня 2009 року виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №17 (а.с.17).

За життя 25 листопада 2001 року ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким право на земельну частку (пай) розміром 3.11 кадастрових гектара у землі, що знаходиться у колективній власності СТОВ «Колос» заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках (а.с.15).

Після розпаювання земель ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,5293 га, про що було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН №057901 від 21.12.2001 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 01 липня 2013 року виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №17 (а.с.12). До смерті ОСОБА_4 постійно проживала у с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

Родинний зв`язок померлої ОСОБА_4 з померлою ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12.05.1949, де в графі мати записана ОСОБА_3 (а.с.14), а токож свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , відповідно з якого вбачається, що ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с.13).

Спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 , що також підтверджується довідкою №02-18/-153 від 18.04.2023 виданою Капустянським старостинським округом про те, що ОСОБА_4 , 1942 року народження, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , 1936 року народження (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058 площею 2,5293 га, яка належала її матері ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №057901 від 21.12.2001, та яку вона заповіла в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак за життя ОСОБА_4 не оформила свої спадкові права.

Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №299/02-31 від 28.04.2023, зі змісту якої вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0058 належала матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті спадкоємцями за заповітом були її діти, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 1/2 частці кожен, ОСОБА_4 вступила в спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцем після її смерті є її чоловік ОСОБА_2 . Також було зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0058 відсутня в ДЗК (а.с.10).

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане 23 вересня 2022 року Тростянецьким відділом ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №292 (а.с.25).

До смерті ОСОБА_5 постійно проживав у с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058 площею 2,5293 га в межах, згідно з планом, розташованої на території Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №221, після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.26, 27).

Спадкоємцем до майна ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 - позивач у справі.

Родинний зв`язок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_6 від 01.04.1972, де в графі батько записаний ОСОБА_5 (а.с.30), а також свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_7 від 24.10.1992, з якого вбачається, що ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.29).

Відповідно до довідки №487/01-16 від 14.07.2023 виданої Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1 , відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с.33).

Позивач ОСОБА_1 вчасно звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72628844 від 29.05.2023 (а.с.32) та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 14.07.2023 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 486/02-31 від 14.07.2023, в якій причиною зазначено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0058 у Державному земельному кадастрі відсутні (а.с.28).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що (спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою реалізації своїх спадкових прав, узв`язку з отриманням відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачі почали з`ясовувати причину відсутності у ДЗК вказаної земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_5 прийнявши фактично спадщину звернувся до ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» для розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Вищевказаним підприємством ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» було розроблено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058 площею 2,5293 га, на земельні ділянки (а.с.34-55): ОСОБА_5 площею 1,2884 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0147, що також підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-022 від 22.02.2022 (а.с.56-59); друга земельна ділянка площею 1,2409 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0148, зазначено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що також підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-022 від 22.02.2022 (а.с.18-21).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною другою статті 1278 ЦК України передбачено право спадкоємця виділити свою частку в натурі.

Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ст. ст. 79-1, 88 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що земельні ділянки, які є предметом спору, утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0058, яку позивачі успадкували після смерті своїх рідних, однак після поділу виділеним часткам було присвоєно нові кадастрові номери, а тому надати правовстановлюючий документ на новоутворені земельні ділянки позивачі позбавлені можливості, так як у даних реєстру відсутні відомості про земельну ділянку, яка припинила своє фактичне існування за кадастровим номером :01:003:0058, оскільки свідоцтва про право на спадщину містять визначення часток земельної ділянки із попереднім кадастровим номером. Так як новоутворені земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, вони фактично сформовані, мають свою площу, межі та кадастровий номер, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на реєстрацію права власності на земельні ділянки, які утворились у результаті фактичного формування їх часток із земельної ділянки, яка перебувала у спільній частковій власності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Вимоги про стягнення судових витрат позивачами не пред`являлись.

Керуючись ст. ст. 206, 247, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тростянецької селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну ділянку площею 1,2884 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:003:0147, яка утворилась у результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку площею 1,2409 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:003:0148, яка утворилась у результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0058.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Тростянецька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса місцезнаходження: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, 77, .

Суддя А.М. Мудрак