КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/415/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 серпня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва в складі судді Лужецької О.Р., постановлену в м. Київ 26 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом Управління справами Верховної Ради України до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка також є законним представником ОСОБА_4 , треті особи Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про виселення зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В липні 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивували тим, що Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надала лист від 12 червня 2017 року, в якому відсутні заперечення проти задоволення позовних вимог про виселення зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.

З метою встановлення істини ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо роз`яснення даного листа, на що йому було надано відповідь від 14 грудня 2017 року № 104/46/3300, в якій зазначено, що Служба у справах дітей просить суд винести рішення з максимальним урахуванням інтересів дитини, а не позбавляти її житла. Тому вважають, що вказаний лист від 12 червня 2017 року та від 14 грудня 2017 року закріплюють факти, що істотно впливають на вирішення справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення, це є підтвердженням того, що судами першої та другої інстанції при ухваленні рішення не в повній мірі досліджено документи та інші обставини справи, що суттєво вплинуло на подальший розгляд справи і в свою чергу вплинуло на обґрунтованість та законність ухвалених рішень.

Зазначені обставини мають значення для вирішення справи та є істотними для ухвалення правильного рішення в справі, та раніше не були йому відомі, на їх підставі можна зробити висновок, що його та членів його сім`ї не мають права виселяти з квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року та призначити справу до нового розгляду у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суддею Дарницького районного суду м. Києва Лужецькою Р.Р. 26 квітня 2016 року вже було розглянуто справу за позовом Управління справами Верховної Ради України та ухвалено рішення, яким в позові відмовлено, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року позов Управління справами Верховної Ради України було задоволено.

Влітку 2021 року ОСОБА_1 подав до Дарницького районного суду м. Києва вищевказану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі, яку розглянула та по якій винесла рішення суддя Лужецька О.Р.

Посилався на зміст ч. 1, 5 ст. 37 ЦПК України, відповідно до якої суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Крім того, вказував, що в матеріалах справи є клопотання про перенесення судового засідання в зв`язку з неможливістю бути на ньому присутнім відповідачем ОСОБА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Позивач Управління справами апарату Верховної Ради України направив письмові пояснення по апеляційній скарзі, в якій вказував, що апеляційна скарга не відповідає вимогам щодо форми та змісту, зокрема відповідач ОСОБА_1 вказав місцем свого проживання АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, оскільки його було виселено з цієї адреси, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Крім того, в апеляційній скарзі відсутнє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, а лише зазначено прохання «Поновити строки для подачі даної апеляційної скарги». В додатках до апеляційної скарги зазначено лише один документ - довіреність від 03 травня 2022 року, інші документи в переліку додатків відсутні. В апеляційній скарзі невірно вказане найменування третьої особи. Також з апеляційної скарги чітко не вбачається, яка саме ухвала Дарницького районного суду м. Києва підлягає скасуванню, оскільки на першій сторінці зазначено, що апеляційна скарга подається на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року, а в резолютивній частині апелянт просить скасувати ухвалу від 26 жовтня 2021 року. Крім того, відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що вона подана через Дарницький районний суд м. Києва. За таких обставин позивач вважав, що апеляційна скарга мала бути повернута судом заявнику.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в серпні 2015 року Управління справами Верховної Ради України звернулось з позовом до суду до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про виселення зі службового приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 був обраний народним депутатом України шостого скликання. Дата набуття депутатських повноважень - 23 листопада 2007 року, дата припинення - 12 грудня 2012 року. Відповідно до вимог статті 122 ЖК України Управлінням справами Верховної Ради України 05.11.2009 року ОСОБА_1 на сім`ю з трьох осіб (він, донька - ОСОБА_3 , внук - ОСОБА_4 ) видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, пунктом 28 Положення про порядок надання народним депутатам України службових жилих приміщень і користування ними встановлено, що народні депутати України, строк депутатських повноважень яких закінчився, в тримісячний строк зобов`язані звільнити займане службове приміщення з усіма особами, які з ними проживають, а в разі відмови - підлягають виселенню у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Незважаючи на те, що строк депутатських повноважень Черноморова О.В. закінчився та є рішення про звільнення жилого приміщення, відповідачі продовжують проживати у вказаному приміщенні.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити та ухвалити рішення про виселення відповідачів зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року в складі судді Лужецької О.Р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року в складі судді Вовка Є.І. позов задоволено, виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зі службового житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року в складі судді Лужецької О.Р. заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року у складі головуючої судді Лужецької О.Р. у цій справі було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року, вказаний суддя не міг брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Водночас, оскільки заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року було ухвалене у складі головуючого судді Вовка Є.І., заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягала розгляду саме в даному складі суду.

Апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей щодо неможливості формування такого самого складу суду, який ухвалив рішення, а протокол розподілу судової справи від 27 липня 2021 року сформовано за принципом передачі судової справи раніше визначеному складу суду (а. с. 127 т. 2).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглянута неповноважним складом суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Виходячи із наведеного, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Разом із тим, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані посилання апеляційної скарги на наявність в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про перенесення судового засідання в зв`язку з неможливістю бути на ньому присутнім відповідачем (а. с. 137 - 138 т. 2), оскільки вказане клопотання було розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ЦПК України, а заявником не вказано, яким чином відхилення даного клопотання порушило права заявника з огляду на вимоги ст. 429 ЦПК України.

Також апеляційний суд не погоджується з доводами представника позивача на апеляційну скаргу щодо необхідності повернення апеляційної скарги заявнику з підстав її невідповідності вимогам ст. 356 ЦПК України щодо форми та змісту апеляційної скарги, як такими, що заявлені з формальних підстав і не спростовують обґрунтованих доводів відповідача щодо розгляду справи неповноважним складом суду.

Вирішуючи по суті заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2017 року, після скасування рішень судів попередніх інстанцій та повернення справи з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Дарницького районного суду м. Києва на новий розгляд, справу було розподілено судді Вовку Є.І. (а. с. 190 т. 1).

Судовими повістками від 29 травня 2017 року учасників справи повідомлено про призначення судового засідання на 19 червня 2017 року (а. с. 192 т. 1).

На а. с. 193 т. 1 знаходиться копія листа Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 12 червня 2017 року № 101/46-1878 до Дарницького районного суду м. Києва, в якому Служба у справах дітей просила розглядати справу № 753/9766/17 без участі їх представника та винести рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини.

Ухвалюючи заочне рішення від 19 червня 2017 року, Дарницький районний суд м. Києва в описовій частині рішення встановив, що Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації надала лист від 12 червня 2017 року, в якому відсутні заперечення проти задоволення вказаних позовних вимог.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 був обраний народним депутатом України, дата набуття депутатських повноважень - 23.11.2007 року, дата припинення - 12 грудня 2012 року, відповідно до вимог статті 122 ЖК України Управлінням справами Верховної Ради України 05 листопада 2009 року ОСОБА_1 видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 27,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; після припинення повноважень ОСОБА_1 було повідомлено листом за підписом Керівника Апарату Верховної Ради України за №15/13-577 від 30 березня 2015 року про необхідність звільнення вказаного займаного службового жилого приміщення, проте, на цей час він та члени його сім`ї займану службову квартиру не звільнили.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами додано копію листа Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2017 року на адвокатський запит від 13 грудня 2017 року, в якому повідомлено, що в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання на 19 червня 2017 року службою у справах дітей було направлено лист від 12 червня 2017 року № 101/46-1878 до Дарницького районного суду м. Києва про розгляд справи, призначеної на 19 червня 2017 року, без участі представника служби. Зі змісту цього листа вбачається лише неможливість взяття участі у судовому засіданні на вказану дату. Також у листі вказано, що служба у справах дітей просить суд винести рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини. Службою у справах дітей жодних висновків, рішень по даній справі не приймалось (а. с. 120 т. 2).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Апеляційний суд враховує, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої інстанції, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (Pravednaya v. Russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Обставини, які ОСОБА_1 вважав нововиявленими у даній справі, є те, що згідно листа Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2017 року № 104/46/3300, на адвокатський запит було надано відповідь, що в направленому на адресу суду листі від 12 червня 2017 року Служба у справах дітей просила суд винести рішення з максимальним урахуванням інтересів дитини, і це, на думку заявника, є підтвердженням того, що судом при ухваленні рішення не в повній мірі досліджено документи та інші обставини справи, що б суттєво вплинуло на подальший розгляд справи і в свою чергу вплинуло та обґрунтованість та законність ухвалених рішень; вважав зазначені обставини такими, що мають значення для вирішення справи та є істотними для ухвалення правильного рішення в справі, та раніше не були йому відомі, оскільки на їх підставі можна зробити висновок, що його та членів його сім`ї не мають права виселяти з квартири.

Разом із тим, лист Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 12 червня 2017 року, в якому безпосередньо зазначено, що третя особа просить суд винести рішення з максимальним урахуванням інтересів дитини, був наявним в матеріалах справи на час ухвалення рішення судом першої інстанції, і на даний лист суд послався в описовій частині рішення, тобто зазначений доказ досліджувався судом.

Враховуючи наведене, відповідь Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2017 року, в якій не повідомляється будь-яких інших обставин щодо змісту вказаного листа, нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України вважатися не може.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, заявниками не було доведено передбачених ст. 423 ЦПК України підстав для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично є переоцінкою доказів, які досліджувалися судом першої інстанції, та посиланням на процесуальні недоліки розгляду справи, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.