ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/828/23Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/616/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої- Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю секретаря Панькевич Т.

представника апелянта Бакальця І.Г., Базюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/828/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Бакалець І.Г. на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року, постановлену суддею Дзюбичем В.Л., дату складення повного тексту не зазначено за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовував тим, що у заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заявниця безпідставно зазначила, що неповнолітні діти знаходяться на її утриманні, так як він щомісячно скеровує на картки юніора своїх доньок та особистий банківський рахунок колишньої дружини грошові кошти для забезпечення дітей повноцінним харчуванням, одягом і навчанням. Вказував на те, що заявниця ввела суд в оману, так як включно до кінця вересня 2022 року вона проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 та вони вели спільне господарство. Звертав увагу на те, що старша донька навчаючись в Тернопільському національному педагогічному університеті, отримує щомісячну стипендію. Вказував на те, що ОСОБА_2 неодноразово притягалась до адміністративної і кримінальної відповідальності відповідальності, а також ухилялась від виконання батьківських обов`язків. Вважав, що грошові кошти слід стягувати безпосередньо на рахунки дітей, з метою недопущення їх використання колишньою дружиною для власних потреб. Вказував на те, що у нього немає особистого житла, а тому він взяв кредит у банку в розмірі 2 788 000 грн., які вніс як оплату за квартиру у новобудові, тому основна частка його доходу йде на погашення вказаного кредиту, що унеможливлює сплату аліментів на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від його заробітку. Вважав, що оскільки вказані обставини були невідомими суду на час видачі судового наказу, просив переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами та зменшити розмір аліментів з 1/3 доходу на 1/4 його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи з 13.01.2023 року і до досягнення дітьми повноліття та грошові кошти стягувати безпосередньо на особові рахунки дітей.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із судовим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Бакалець І.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір частки аліментів про стягнення з ОСОБА_1 з 1/3 доходу на 1/4 його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи з 13.01.2023 року до досягнення дітьми повноліття, проводити стягнення аліментів з боржника на утримання дітей безпосередньо на їх особові рахунки у відділені Державного ощадного банку України, зобов`язати заявницю відкрити дітям у згаданому банку особові рахунки, отримати згоду Служби у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей на відкриття особових рахунків на ім`я неповнолітніх дітей дітей у відділені Державного ощадного банку України.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що нововиявлені обставини, на які посилався заявник, не мають істотного значення для розгляду справи та не впливають на прийняте судове рішення, а також висновок про те, що факт перерахування грошових коштів на банківські рахунки як неповнолітніх дітей, так і заявниці не може обмежувати її права звернутись із відповідною заявою про видачу судового наказу.

Зауважив, що у його вищезгаданій заяві, боржник не ставить під сумнів право заявниці ОСОБА_5 на звернення до суду, а просить суд зменшити розмір аліментів та проводити стягнення аліментів на дітей безпосередньо на їхні особові рахунки. Тому вважає, що вказані підстави відмови судом першої інстанції не узгоджуються з резолютивною частиною заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Від ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Вказує на те, що апеляційна скарга зводиться до переоцінки доказів стороною боржника, жодних посилань на неправильність застосування судом норм процесуального чи матеріального права не міститься. Зазначає, що на початок 2022 року сторони дійшли згоди про відкриття рахунків на користь дітей та зачислення туди вільних коштів, з метою накопичення їх на майбутні потреби дітей і вона також брала участь у поповненні рахунків дітей та вносила власні грошові кошти. Вважає правильними висновки суду про те, що обставини щодо перерахування боржником грошових коштів на рахунки дітей не можуть обмежувати її право на звернення до суду із відповідною заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, оскільки діти проживають з нею. Факт отримання донькою стипендії також не звільняє боржника від обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, ОСОБА_1 не довів, що розмір стипендії є більшим доходу боржника та забезпечує повністю її потреби. Також не було спростовано, що діти проживають разом з нею. Вказує на те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, та він перебуває на профілактичному обліку. Вважає, що не заслуговують на увагу твердження апелянта стосовно того, що підставою для зменшення розміру аліментів є придбання боржником житла у кредит, оскільки судом дано належну оцінку даній обставині, зазначивши, що цей факт не свідчить про важкий матеріальний стан боржника, а навпаки вказує на фінансову спроможність погашати вказаний кредит і не може бути підставою зменшення розміру аліментів, так як зазначені витрати не можуть вважатись пріоритетними перед обов`язком боржника сплачувати аліменти в розмірі необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Посилається на те, що зазначені боржником обставини не є нововивленими та вимоги, які ставить боржник можуть бути вирішеними лише в порядку позовного провадження за позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

В судовому засіданні сторона апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з мотивів викладених у ній.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві. Додатково пояснила, що апелянт перераховував грошові кошти у розмірі та в час, що йому заманеться. Посилалась на необґрунтованість необхідності купівлі, боржником, квартири за 2 788 000 грн., оскільки на вторинному ринку наявні пропозиції щодо продажу квартир придатних для проживання в середньому за 830 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши сторони, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виходив із того, що наведені заявником обставини не мають істотного значення для розгляду справи та не впливають на прийняте судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітей.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2023 року Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області у цивільні справі №607/828/23 видано судовий наказ згідно якого судом прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 13 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина 8 ст. 170 ЦПК України передбачає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

У своїй заяві про перегляд судового наказу ОСОБА_1 вважав нововиявленими обставини: 1) те що він щомісячно перераховує кошти на особисті банківські рахунки дітей та рахунок заявниці ОСОБА_7 ; 2) донька ОСОБА_3 , навчаючись в Тернопільському національному педагогічному університеті отримує щомісячну стипендію.

Крім цього, звертав увагу суду і на те, що діти поставлені на облік як такі, що опинились в складних життєвих обставинах через ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків, заявниця ОСОБА_7 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України і на даний час до суду скероване кримінальне провадження щодо заявниці за ч.1 ст. 125 КК України, у нього немає житла у м. Тернополі в зв`язку із чим він вимушено отримав кредит в сумі 2 788000 гривень, які оплатив за квартиру у новобудові за адресою: АДРЕСА_2 , а тому він немає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку. Вважав, що аліменти слід стягувати на особові рахунки дітей, з метою недопущення їх використання колишньою дружиною.

Як було встановлено боржником не зачерпувалось факту проживання дітей із матір`ю.

Відповідно ОСОБА_6 не була позбавлена права звернутись в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, з огляду на заявлений нею розмір, в силу вимог ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Крім цього, із змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_8 не заперечує щодо вищезазначеного права заявниці звернутись із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а доводи як його заяви про перегляд судового наказу, так і його апеляційної скарги стосуються незгоди із розміром аліментів та способом їх стягнення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання зазначених, ОСОБА_1 , обставин нововиявленими.

Відповідно підстав для перегляду судового наказу виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 02.02.2023 року у цивільній справі №607/828/23 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з вищевказаних підстав, колегія суддів не вбачає.

Факт перерахування коштів боржником на банківські рахунки дітей та колишньої дружини не нівелює право останньої звернутись в суд із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

Доводи апелянта про те, що його старша донька навчається в університеті та отримує стипендію не можуть слугувати підставою для звільнення чи зменшення розміру стягуваних аліментів, з огляду на фактичні обставини даної справи, з урахуванням дотримання інтересів дитини та її права на належне та гармонійне виховання та забезпечення.

Посилання апелянта на те, що діти опинились в складних життєвих обставинах через ухиляння матір`ю від виконання батьківських обов`язків є безпідставним, з огляду на те, що вона не позбавлена батьківських прав, а тому вона має право на звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Доводи апелянта, в яких він вказує на те, що ОСОБА_6 притягувалась до адміністративної і кримінальної відповідальності не дає підстав для зменшення розміру аліментів, як і посилання на те, що він взяв кредит у банку у розмірі 2 788000 грн. для придбання житла, оскільки дані витрати боржника не можуть вважатись пріоритетнішими, аніж витрати на аліменти для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Не заслуговує на увагу і посилання апелянта про те, що аліменти слід оплачувати безпосередньо дітям, а не колишній дружині, з огляду на те, що саме на неї покладений обов`язок щоденно забезпечувати дітей харчуванням, одягом, розвитком, навчанням тощо.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалу суду є законною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Бакалець Ігор Гнатович - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року.

Головуюча

Судді