Справа № 438/1319/23
Провадження 2/438/301/2023
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 серпня 2023 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів (переплата пенсії), -

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі заступника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах №2 Олександри Вандзьо звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів (пеплати пенсії) у розмірі 2 100 гривень.

За результатами автоматичного розподілу (протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2023 року) справа передана для розгляду судді Слишу А.Т.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За правилами ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Довіреність на представництво особою інтересів юридичної особи не може бути підтвердженням повноважень особи в порядку самопредставництва.

Особа, яка представляє юридичну особу у суді за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва, тобто представник, звертаючись до суду від імені юридичної особи на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва. За загальним правилом у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Так, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). (Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19).

Для підтвердження повноважень самопредставництва юридична особа має надати статут, положення чи трудовий договір (контракт), у яких чітко визначене право цієї особи діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження. (Відповідна позиція висловлена у п. 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20, провадження № 11-137/20 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 925/756/19).

Як слідує з позовної заяви, вона підписана представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заступником начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах №2 Олександри Вандзьо

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року представництво відповідно до пункту 3 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

У матеріалах справи відсутні докази, що Вандзьо О.Б. є адвокатом.

Також до позовної заяви представником позивача долучено копію відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо права представляти Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо О.Б. без додаткового уповноваження теж відсутні. Зазначено ОСОБА_3 (Повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати договори тощо) представник .

Тобто, указаним документом не визначено право Вандзьо О.Б. діяти від імені позивача в порядку самопредставництва без додаткового уповноваження

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана уповноваженим представником.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, заява підлягає поверненню.

Оскільки позовну заяву підписано особою, повноваження якої не підтверджено у встановленому законом порядку, позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів (переплати пенсії) - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя А.Т. Слиш