Справа № 559/1976/23
Провадження № 2/559/486/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Юрчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання дійсними договорів купівлі-продажу та встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 12 березня 2002 року, зареєстрованої на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №051/050н-02. Він, як спадкоємець за законом після смерті батька, вчасно прийняв спадщину та звернувся до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Коника Б.М., яким за його заявою було заведено спадкову справу №25/2023. Його мама, ОСОБА_2 , відмовилась від своєї частки у спадковому майні після смерті батька на його користь. Проте оформити належним чином свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 він не може, зважаючи на наступне.

Згідно паспортних даних він значиться « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У його свідоцтві про народження НОМЕР_1 виданого Шалгинською селищною радою Карагандинської області 02.12.1968 року, його прізвище вказано « ОСОБА_5 », батько вказаний « ОСОБА_4 ». У свідоцтві про смерть НОМЕР_2 виданому Дубенським відділом ДРАЦС у Дубенському районі 28.11.2022, прізвище батька також вказано « ОСОБА_5 ». Тобто, наявні розбіжності у написанні його прізвища та прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах.

Окрім того, спадкове майно, а саме: 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , належала померлому батькові на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 12 березня 2002 року, зареєстрованої на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №051/050н-02. Хоча всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, проте нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був. Разом з тим, своє право власності покупець зареєстрував у Дубенському ДКМП «Архітектор» 13.03.2002 за реєстровим №70-5267. Окрім того, прізвище покупця (спадкодавця) у вказаному договорі вказано « ОСОБА_6 », тобто знову наявні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах.

Також, відповідно до ст. 1226 Цивільного кодексу України предметом спадкування є частка у праві спільної сумісної власності, яка для спадкування підлягає визначенню та виділу у натурі. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Цивільного кодексу України, а саме шляхом укладання письмового нотаріально посвідченого договору про виділ частки. Приймаючи до уваги, що один із співвласників, ОСОБА_4 , помер, укласти договір та виділити у такий спосіб частку неможливо.

Зважаючи на всі вищевказані обставини, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту родинних відносин зі спадкодавцем, визнання дійсною біржової угоди та факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також визначення частки померлого в спадковому майні, про що надано письмову відмову.

Також, житловий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 42, 8 м.кв., був придбаний ним на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 28 жовтня 1999 року, зареєстрованої на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №76/73н-99, однак не посвідчений нотаріально. Разом з тим, він, як покупець зареєстрував своє право власності щодо придбаного майна у Дубенському ДКМП «Архітектор» 05.11.1999 за реєстровим №70-5267. Усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 були виконані, а саме: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Оскільки, на час укладання договору, правочини, зареєстровані на біржі не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню (ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»), вказаний договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. Саме тому вони вважали, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. В укладених договорах купівлі-продажу сторонами повністю обумовлено всі істотні умови договору. Усі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору не оскаржено і ніким не оспорюється. Оскільки ОСОБА_7 , з якою була укладена біржова угода купівлі-продажу від 28 жовтня 1999 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріально посвідчити цей договір не можливо. Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на даний час, виникла необхідність у визнанні дійсною біржової угоди купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, оскільки це створює йому перешкоди у розпорядженні майном.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , згідно поданої заяви просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно поданої заяви, просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 693 м.кв., був придбаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 28 жовтня 1999 року, зареєстрованої на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №76/73н-99. Нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був. Покупці зареєстрували своє право власності щодо придбаного майна у Дубенському ДКМП «Архітектор» 05.11.1999 за реєстровим №70-5267 (а.с.13).

Згідно біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 12 березня 2002 року, зареєстрованої на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №051/050н-02, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_9 купив 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був. Право власності покупець зареєстрував у Дубенському ДКМП «Архітектор» 13.03.2002 за реєстровим №70-5267 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.11.2022 (а.с. 8).

Згідно паспортних даних: паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області 29 грудня 1995 року, позивач значиться « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 6).

У свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданому Шалгинською селищною радою Карагандинської області 02.12.1968 року, зазначено: «ОСОБА_10 », дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько вказаний « ОСОБА_9 » мати - « ОСОБА_11 » (мовою оригіналу) (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 30 грудня 1962 року, « ОСОБА_9 »та « ОСОБА_11 »перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.12.1962 року (а.с. 9).

Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коником Б.М. за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №25/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71766117 від 13.03.2023 (а.с.11)

Як свідчать матеріали спадкової справи №25/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 єдиний спадкоємець після смерті батька ОСОБА_4 . Його мама, ОСОБА_2 , відмовилась від своєї частки у спадковому майні після смерті батька на його користь (а.с. 25-34).

Згідно письмової відмови приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Коника Б.М. №75/01-16 від 13.03.2023, у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту родинних відносин зі спадкодавцем, визнання дійсною біржової угоди та факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також визначення частки померлого в спадковому майні, у зв`язку з вказаними вище обставинами (а.с. 14).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1226 Цивільного кодексу України предметом спадкування є частка у праві спільної сумісної власності, яка для спадкування підлягає визначенню та виділу у натурі.

Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Цивільного кодексу України, а саме шляхом укладання письмового нотаріально посвідченого договору про виділ частки.

Цивільні відносини щодо визнання дійсними договорів купівлі-продажу по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та його 1/3 частини були укладені відповідно 28.10.1999 та 12.03.2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку сторонами були виконанні.

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У відповідності зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, а згідно п.2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю виконала договір, а інша ухиляється від його оформлення нотаріально, то суд може визнати цей договір дійсним за заявою сторони, яка виконала договір.

Даний договір купівлі-продажу будинку є волевиявленням обох сторін, вони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, право власності на житловий будинок було зареєстровано на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі "Прайс". Нотаріально посвідчити зазначений договір неможливо, оскільки сторона договору померла, що є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України (2003 року), якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Цивільного кодексу України, а саме шляхом укладання письмового нотаріально посвідченого договору про виділ частки.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності з ч. 1 п. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості встановити іншим шляхом документально.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька - ОСОБА_9 , однак через розбіжності у написанні його прізвища та прізвища спадкодавця: « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_5 », він не має змоги належним чином оформити свої спадкові права, оскільки не може довести родинні зв`язки із спадкодавцем та факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Метою встановлення даних фактів є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення зазначених фактів. Окрім того, спадкове майно, а саме: 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , належала померлому батькові на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 12 березня 2002 року. Хоча всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, проте нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був. Аналогічна ситуація з договором купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 28.10.1999. Нотаріально посвідчити зазначені договори купівлі-продажу на даний час неможливо, оскільки сторона договору померла, що є підставою для визнання дійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та його частини. Також, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється шляхом укладання письмового нотаріально посвідченого договору про виділ частки. Приймаючи до уваги, що один із співвласників, ОСОБА_4 , помер, укласти договір та виділити у такий спосіб частку неможливо. Зважаючи на вищевикладене, права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 280, 259, 264, 265, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання дійсними договорів купівлі-продажу та встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно Рівненської області, актовий запис №469, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 693, 0 кв.м., зареєстрований 12 березня 2002 року на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №051/050н-02 та Дубенським державно-комунальним малим підприємством «Архітектор» 13 березня 2002 року за реєстровим №70-5267, укладений 12 березня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , а також факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , цієї Біржової угоди купівлі-продажу нерухомості та визначити, що його частка у праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок становила у розмірі 1/3 частки.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 693, 0 кв.м., зареєстрований 28 жовтня 1999 року на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «ПРАЙС» за реєстраційним №76/73н-99 та Дубенським державно-комунальним малим підприємством «Архітектор» 05 листопада 1999 року за реєстровим №70-5267, укладений 28 жовтня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Дубенським МВУМВС України в Рівненській області 11.01.1996)

Суддя: