Єдиний унікальний номер судової справи 489/2725/21
Провадження № 22-ц/812/953/23
У Х В А Л А

21 серпня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючого судді Самчишиної Н.В. та суддів Коломієць В.В., Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Костенюк Марією Володимирівною на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення,-

встановив:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року задоволено вищевказаний позов.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01 квітня 2021 року у сумі 44879,17 грн та 2270 грн судового збору в рівних частках по 756,67 грн. з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Костенюк М.В. 02 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, в якій одночасно зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху. Відповідачу надано строк для виправлення недоліку апеляційної скарги, а саме сплати 3405 грн судового збору. Також з метою перевірки доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду цією ухвалою було витребувано із суду першої інстанції матеріали цивільної справи.

03 серпня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи.

18 серпня 2023 року на виконання ухвали апеляційного суду від 02 серпня 2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Костенюк М.В. подана заява про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату 3405 грн судового збору.

Між тим, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрито виходячи з наступного.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, не отримував від суду першої інстанції будь-яких листів, так як не проживав за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про непроживання та не уповноважував інших осіб на отримання кореспонденції на його ім`я. Про існування рішення суду дізнався лише у червні 2023 року, після того, як на його рахунки було накладено арешт державним виконавцем. Крім того ОСОБА_1 вказував, що виконавче провадження по виконанню рішення суду було відкрито 27 січня 2022 року. Проте, через повномасштабне вторгнення військ російської федерації на територію України, яке розпочалося 24 лютого 2022 року та постійні обстріли він був змушений виїхати до смт. Суворове Одеської області разом із сином, якого виховує сам.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 зазначав, що пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду з поважних причин, а саме через неповідомлення його про розгляд справи, а також внаслідок непереборної сили.

Згідно з ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). При цьому, у випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2022 року, ухваленій у справі №1519/2-5034/11 (провадження №61-175сво21).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2021 року позовну заяву Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 17-18). Копія цієї ухвали суду разом з копією позовної заяви та судовою повісткою-повідомленням були надіслані ОСОБА_1 29 травня 2021 року за адресою реєстрації його місця проживання АДРЕСА_1 . Згідно зворотнього повідомлення поштове відправлення було отримано відповідачем 11 червня 2021 року (а.с. 23). Доказів того, що вказане поштове відправлення отримане іншою особою ОСОБА_1 не надано.

Оскаржуване судове рішення ухвалено Ленінським районним судом міста Миколаєва 20 липня 2021 року. Повний текст судового рішення складено того ж дня. Копію рішення суду надіслано ОСОБА_1 22 липня 2021 року за адресою реєстрації його місця проживання АДРЕСА_1 . (а.с 32). Зазначене поштове відправлення було повернуто 26 серпня 2021 року на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України є днем вручення судового рішення.

З огляду на зазначене ОСОБА_1 не може вважатись таким, що не повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 02 серпня 2023 року, тобто поза межами річного строку.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на запровадження з 24 лютого 2022 року на території України режиму воєнного стану, то слід зазначити наступне.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі як одну з причин пропущення строку апеляційного оскарження на те, що з 24 лютого 2022 року по даний час в Україні триває війна, а він виїхав з міста Миколаєва, яке перебувало під обстрілом, не можна вважати обґрунтуванням наявності обставин непереборно сили, оскільки з наданої ОСОБА_1 довідки вбачається, що він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у смт. Суворове Одеської області 08 серпня 2022 року, тобто після спливу присічного річного строку.

Здійснивши оцінку зазначених ОСОБА_1 обставин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини не свідчать про наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2021 року.

За таких обставин, враховуючи імперативний характер положень ч.2 ст.358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, колегія суддів дійшла висновку, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, відповідно до ст.358 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення, а наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2021 не свідчать про пропуск такого строку внаслідок винятків, передбачених ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Костенюк Марією Володимирівною на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення.

Повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок Миколаївського апеляційного суду НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 3405 грн за квитанцією про сплату №36 від 14 серпня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова