Справа № 466/4414/23
Провадження № 2/466/1492/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Сирватка Н.В.

справа №466/4414/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника- адвоката Поліковського Г.М. в травні 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення аліментів на утримання дитини, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 10.04.2020 у справі № 466/1744/20, які стягуються з відповідача на користь неї на утримання доньки- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2400,00 грн щомісячно на 10000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до Закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітиною повноліття.

Позивач зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/1744/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину було ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2400 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягуються на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/1744/20 від 26.05.2020 року. Однак в подальшому з 30.09.2020 року відповідно до довідки №5/1 про потребу дитини (дитини з інвалідністю) у домашньому догляді від 20.02.2023 року ОСОБА_4 мас статус дитина з інвалідністю з 30.09.2020 року у зв`язку із діагнозом цукровий діабет, 1 тип, вперше виявлений, стадія декомпенсації. Кетоз. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії ЛKK № 2-51/3 від 30.09.2020 року, ОСОБА_4 має право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю до 18-ти років. Малолітня ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю, тяжко хворіє, постійно потребує домашнього догляду, спеціального харчування та дотримання дієти, медичного спостереження, що включає в себе систематичне лікування, а це потребує затрат як часу, так і коштів. Крім цього, дитина відвідує гуртки, в тому числі плавання, потребує щорічної реабілітації, відпочинку та оздоровлення. У той час як ОСОБА_7 є фізично здоровим і працездатним та може виконувати свій обов`язок по утриманню дитини. З урахуванням зазначеного, позивач змушена здійснювати постійний догляд за дитиною в домашніх умовах, а тому не працює і на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Разом з тим, дитині потрібно виконувати рекомендації лікаря для заміщення інсулінотерапії, а визначеного судом розміру аліментів, які стягуються з відповідача, недостатньо для забезпечення необхідних дитині життєвих потреб, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про збільшення аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 05.05.2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

02 червня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить частково задоволити позовні вимоги, оскільки у нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей, також він несе значні витрати на своє лікування та на утримання своєї сім`ї.

20 червня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача адвокат Цімура Я.В., наполягав на задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що батько двох дітей нинішньої дружини відповідача вчасно сплачує аліменти на своїх дітей, допомагає у вихованні. Відповідач має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу, а не троє.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача на адресу суду за Вх №ЕП4666 від 15.08.2023 скерував клопотання про слухання справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.02.2016.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.05.2010, в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_4 . (а.с.10).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 10.04.2020 у справі № 466/1744/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста гривень) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судовий збір.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 рокувстановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2883 гривні.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що дитина ОСОБА_4 мас статус «дитина з інвалідністю» з 30.09.2020 року у зв`язку із діагнозом цукровий діабет, у збільшенні потреб через систематичне лікування, а також придбання помпи Medtronik MMT-722, вартістю 70 000,00. Разом з тим, в силу свого віку дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, відновлення здоров`я, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Разом з тим, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується як таке. Зазначене, втім, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних для збільшення розміру аліментів, яке не може ґрунтуватися на припущеннях, своїми цивільними і процесуальними правами позивач розпоряджається, а право на судовий захист і обов`язок доказування позову здійснює на власний розсуд (ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України).

Позиція ж позивача у даній справі щодо абсолютизації права на відповідне звернення до суду, яка зводиться до необхідності по суті автоматичного задоволення вимоги в разі її пред`явлення, без урахування факту виникнення спору про право та змагального цивільного процесу, без з`ясування та доказування відповідних обставин у контексті спірного питання, є, на думку суду, помилковою.

Так, поставивши перед судом питання про збільшення розміру аліментів, позивачу належало доводити передусім наявність змін в сторону покращення у платника відповідного доходу, як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів та погіршення матеріального стану у нього, як стягувача. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.

Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивач не виконав вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, вимоги ґрунтувалися на недопустимих у доказуванні припущеннях. Саме по собі посилання позивача на потребу в збільшенні коштів на утримання дочки, а саме придбання помпи Medtronik MMT-722, вартістю 70 000,00 не є єдиною і достатньою підставою для задоволення пред`явлених вимог, оскільки позивач не надала суду жодного доказу про придбання її за вказану ціну.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги визнає частково, при цьому, зауважив, що він бере участь у розвитку та вихованні дитини, сплачує аліменти. Разом з цим, суд критично ставиться до аргументів відповідача, що на його утриманні перебувають діти від першого шлюбу його нинішньої дружини, оскільки батько двох дітей нинішньої дружини відповідача вчасно сплачує аліменти на своїх дітей, допомагає у вихованні.

Відповідач є працездатним, у справі присутня довідка про те, що він працює в ТзОВ «Гео Дефендер» та за період з січня 2022 року по березень 2023 року отримав заробітну плату у розмірі 40 116,18грн.

Таким чином, з врахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Решта доводів та заперечень сторін не спростовує висновків суду.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 536,80 грн. судового збору (пропорційно розміру позовних вимог), оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Керуючись, ст.ст. 180-184,192 Сімейного кодексу України ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 268, 274-279, 354, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста гривень) щомісячно, визначених рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 10.04.2020 у справі № 466/1744/20.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі.

В іншій частині позовних вимог - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено та підписано 15 серпня 2023 року.

Суддя Ю. В. Донченко