РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/8305/23

Провадження № 22-ц/4815/774/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики та разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі із 06.06.1992 року, а відтак усе майно набуте ними за договорами купівлі-продажу є їх спільною сумісною власністю. Оскільки, кошти були отримані в позику одним із подружжя та використані в інтересах сім`ї, то відповідно подружжя солідарно несе відповідальність за погашення боргів перед кредиторами, майном що перебуває у їх спільній сумісній власності.

Згідно із Витягів з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно відповідачів, серед нерухомого майна подружжя у власності відповідачів наявна лише житлова квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., яка наразі перебуває в іпотеці за договором іпотеки укладеним 30.12.2020 року із ОСОБА_6 , розмір боргу що забезпечується складає 978 900 грн., що станом на день укладення такої позики відповідає 34 500 дол. США, тому на вказану квартиру не може бути звернуто стягнення без згоди Іпотекодержателя.

Зазначає, що у спільній власності подружжя перебуває також транспортний засіб марки BMW, модель X5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який придбаний подружжям та зареєстрований в державному реєстрі 18.01.2012 року на ім`я дружини - ОСОБА_3 . А відтак, вказаний транспортний засіб є також спільною власністю подружжя.

Вказаний транспортний засіб відповідач ОСОБА_5 запропонував для позивача згідно листа-розписки від 16.06.2022 року, як засіб забезпечення виконання своїх договірних зобов`язань за розпискою від 17.12.2020 року.

Іншого майна, за рахунок якого може бути задоволені грошові вимоги позивача у даному позові, в тому числі особистих рахунків, жоден із подружжя не має.

Тому позивач просив забезпечити заявлений позов шляхом накладення арешту на легковий транспортний засіб марки BMW, модель Х5, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2023 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на автомобіль марки BMW, модель X5, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, доводить її необґрунтованість та незаконність.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на документах наданих на підтвердження отримання коштів у позику відсутні підписи апелянта. Також відсутні докази, що будь-які кошти отримувались в інтересах сім`ї. Крім того, відсутні будь-які заяви апелянта щодо згоди на передання автомобіля в заставу.

Апелянт вважає, що не є стороною спірних правовідносин між позивачкою та ОСОБА_5 , відтак у неї відсутній обов`язок відповідати за позовом. Отже, суд не мав законних підстав накладати арешт на автомобіль, який перебуває у спільній сумісній власності.

Стверджує, що суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, зазначає про неспівмірність застосованих заходів забезпечення з предметом позову.

З цих підстав, просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2023 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є солідарне стягнення заборгованості за договором позики в сумі 39219,65 дол. США з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 , зокрема вказує, що на виконання домовленостей з повернення боргу відповідач ОСОБА_5 зобов`язався передати у власність транспортний засіб BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.1992 року.

Титульним власником арештованого транспортного засобу є ОСОБА_3 .. Автомобіль придбаний у шлюбі та є спільним сумісним майном подружжя.

Отже, у відповідачки існує реальна можливість розпоряджатись вказаним транспортним засобом, що призведе до утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Доводи апелянта про те, що її статус як солідарного боржника за договором позики не підтверджений, колегія суддів відхиляє, оскільки на цій стадії вказані обставини судом не встановлюються.

Застосований вид забезпечення позову, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідачки, оскільки не пов`язаний з обмеженням в користуванні майном, водночасслугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачки.

Вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить позивач, та інтересів інших учасників судового процесу. Будь-яких доказів, що у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права відповідача або інших осіб суду не надано.

Тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та не співмірності застосування обраних заходів забезпечення суперечать встановленим обставинам.

Отже, висновок суду щодо наявності підстав для заборони його відчуження відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін.

Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону та підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.