Справа № 697/157/23
Провадження № 2/697/186/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 серпня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря с/з Веремієнко А.М.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області справу за позовом адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Гутарін Я.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою. Позов мотивує тим, що 05.04.2019 відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 9000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, написоною власноручно ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3 . Датою повернення коштів є 05.04.2021.

26.06.2022 позивачем на адресу відповідача було надіслано листи-вимогу про повернення коштів у строк до 20.08.2022, одну на адресу реєстрації місця проживання відповідача, яка повернулася без отримання, а другу на адресу останнього відомого місця його роботи, яку отримано для передачі ОСОБА_2 . Відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не повернув кошти у розмірі 9000,00 доларів США, або еквівалент у гривні, що становить 329121,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних в сумі 430681,57 грн. та понесені судові виграти.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

06.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.04.2023.

Ухвалою суду від 21.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 12.07.2023, який було відкладено на 14.08.2023.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи містяться заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував (а.с.54).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ванджурак Р.В. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З оригіналу розписки від 05.04.2019 вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) доларів США. Зобов`язався повернути до 05.04.2021. Написано власноручно без примусу, в присутності ОСОБА_3 (а.с.56).

26.07.2022 позивачем ОСОБА_1 на адресу реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 було надіслано письмову вимогу про повернення грошових коштів в сумі 329130,00 грн. (а.с.15,16).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.

Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.

У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі було укладено договір позики, проте відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, тому позивач має право стягнути позику у повному розмірі, а саме 9000,00 дол. США, що еквівалентно 329121,00 грн. (9000х36,569).

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 індексу інфляції та 3% річних, суд зазначає наступне.

Предметом договору позики, укладеного між сторонами 05.04.2019 є іноземна валюта - долари США.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто у межах строку кредитування боржник має сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором, а в разі подальшого неправомірного користування поза межами строку кредитування - 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд частково погоджується з наведеним позивачем розрахунком боргу за відсотками за користування грошовими коштами, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц висловила правову позицію, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Таким чином, за період з 06.04.2021 (наступний день, передбачений у договорі) по 31.12.2021 (270 днів) розмір 3% річних за користування грошовими коштами становить 199,73 дол. США, виходячи з розрахунку (9000х3%)/100%х270(кількість днів)/365);

- за період з 01.01.2022 по 04.10.2022 (277 днів) - 204,90 дол. США, виходячи з розрахунку (9000х3%)/100%х277/365).

Загальний розмір 3% річних за користування грошовими коштами за період з 06.04.2021 по 04.10.2022 становить 404,63 дол. США (199,73+204,90).

Відповідно до ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.524 ЦК України грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Суд встановлює, чи визначено зобов`язання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. (Постанова Великої Палати у справі № 761/12665/14-ц від 04.07.2018).

Позивач у позові виявив бажання стягувати борг з визначенням його грошового еквіваленту у гривні.

Згідно офіційного курсу долара по відношенню до гривні на день пред`явлення вимоги (26.07.2022) 1 долар США становить 36,569 грн.

Таким чином розмір 3% річних, що підлягає до стягнення становить 14796,92 грн. (404,63 дол. США х36,569грн.)

Щодо стягнення з відповідача боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 86832,60 грн., суд зазначає, що дана вимоги не підлягають задоволенню, оскільки норми ч.2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, - передбачені ч. 2 ст. 625ЦК інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти (постанова КЦС ВС від 03.03.2021 у справі № 130/2604/18).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суми боргу за договором позики з урахуванням 3% річних, що становить 343917,92 (329121,00+14796,92) грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 4307 грн., що підтверджується квитанцією від 12.01.2023 (а.с.1).

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме до стягнення на користь позивача присуджено 343917,92 грн., що становить 79,85% від заявлених вимог (430681,57 грн.), то відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3439 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 599, 610, 1046-1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 141, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Гутаріна Ярослава Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за розпискою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням 3% річних, що становить 343917,92 (триста сорок три тисячі дев`ятсот сімнадцять гривень 92 коп.) грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3439 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 21.08.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л . О . Колісник