Ухвала

18 серпня 2023 року

місто Київ

справа № 344/13652/15-ц

провадження № 61-12087ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року позивачці відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб у справі: суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5, Беркій О. Ю., Соколовського В. П.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2023 року замінено справі відповідачів: Державну судову адміністрацію України, Державну казначейську службу України на належного відповідача - державу Україна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2023 року у задоволенні клопотання позивачки про призначення експертизи відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у роз`ясненні ухвали цього ж суду від 06 липня 2023 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2023 року залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Івано-Франківського суду від 07 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявниці, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуто, судовий збір не сплачено.

У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , в якій заявниця просить ухалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року скасувати.

Подана касаційна скарга ОСОБА_4 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, а також надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, яка не стосується прав, свобод та інтересів ні позивачки, ні відповідача.

Зокрема, заявниця зазначає:

«унаслідок злочинних діянь судді ОСОБА_5 , вчинених разом з її співжителем колишнім уже прокурором ОСОБА_8, …»;

«…проте в 2010 р. такої ж редакції рішення було у спосіб плагіату складене та підписане за участі ОСОБА_6 »;

«В той же час злочинний суддівський клан ОСОБА_5 , який розрісся й до ОСОБА_7 для якої фактично й викрадалася квартира…»;

«…що і вказує додатково, що квартира АДРЕСА_1 , власником якої була ОСОБА_1 , реально у законного власника викрадалася суддями…»;

«Завідомо невиконуваним судовим рішенням …, яке з усією очевидністю організувала як вбачається злодій на посаді судді ОСОБА_5 , підписавши його як головуючий в справі суддя.»;

«Воно й зрозуміло - злочинне сімейство ОСОБА_5 від наміру повного заволодіння цією квартирою змушене було відхреститись.».

Зазначене є виявом очевидної неповаги, не спрямоване на ефективний захист прав, свобод та інтересів заявниці, а тому суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Такий виклад касаційної скарги є виявом неповаги до суду та учасників справи, а тому Верховний Суд констатує, що подання цієї скарги у цій редакції є зловживанням заявницею її процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Отже, Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 скарги виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим скарга підлягає поверненню заявниці.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року вважати неподаною та повернути заявниці.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко