Справа №760/9823/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в:

03 серпня 2022 року представник заявника звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив:

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2021 р. ВП НОМЕР_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про арешт коштів боржника від 26.08.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14.09.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 14.09.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14.09.2021 р. ВП НОМЕР_1;

- скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.09.2021 р. ВП НОМЕР_1.

Вимоги скарги заявник обґрунтував наступними обставинами.

Заявник є боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-2134-1/09, виданого 10.03.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до повноліття ОСОБА_5 , а починаючи з 30.07.2018 року стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячного, і до досягнення ним повноліття.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження - ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 досягла повноліття, а тому у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 та нарахування заборгованості зі сплати аліментів на неї.

Оскільки стягувачка ОСОБА_2 не зверталася до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник вважає, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження, хоча мав прийняти постанову про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону.

Крім того, всупереч положенням ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не повідомляв боржника у визначений законом спосіб про відкриття виконавчого провадження та наявність заборгованості за виконавчим листом, що свідчить про його бездіяльність при здійсненні примусового виконання виконавчого провадження НОМЕР_1.

Вказана бездіяльність призвела до необґрунтованого обмеження прав боржника з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», а тому, на переконання заявника, скасуванню підлягають постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2021 року; про арешт коштів боржника від 26.08.2021 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14.09.2021 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 14.09.2021 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14.09.2021 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.09.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04.08.2022 р. справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в частині вимог про:

скасування постанови державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2021 р. ВП НОМЕР_1.

29.09.2022 року представник стягувачки ОСОБА_8 - адвокат Єрмак О.В. подав письмові пояснення на скаргу, в яких просив відмовити у задоволенні вимог скарги. Вказав, що державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1.

Дублікат виконавчого листа у справі №2-2134-1/09 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Солом`янським районним судом м. Києва видано на двох дітей, і на момент відкриття виконавчого провадження 11 травня 2021 року меншій дитині не було 13 повних років, а тому державний виконавець мав повне право на відкриття виконавчого провадження.

Щодо скасування постанов державного виконавця про накладення на боржника тимчасових обмежень передбачених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зазначив, що державний виконавець 11.05.2021 року надсилав на адресу боржника супровідний лист з повідомленням про відкриття виконавчого провадження, та відповідно виконав обов`язок щодо повідомлення сторін про хід виконавчого провадження.

Вважає, що оскаржувані рішення державним виконавцем прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, без порушення прав заявника.

Аналогічні за змістом пояснення представник подав до суду 11.04.2023 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_9 - адвокат Пазюк Є.С. вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення або про неможливість розгляду скарги без їх участі до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, суд вважає на можливе розглянути скаргу без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання, за наявності доказів їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Щодо строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

Звертаючись до суду зі скаргою, представник ОСОБА_9 вказав, що заявник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження щодо нього. З матеріалами виконавчого провадження ознайомився лише 21.07.2022 року, про що свідчить розписка в матеріалах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За правилами ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно розписки ОСОБА_9 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 21.07.2022 року.

03 серпня 2022 року до суду надійшла скарга заявника засобами поштового зв`язку. Зі штампу на конверті встановлено, що скаргу направлено до суду 01 серпня 2022 року, тобто в межах визначених ст. 449 ЦПК України строків.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які заявник посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу наведених у заяві доводів та приходить до висновку, що ОСОБА_9 за вказаних обставин не міг своєчасно реалізувати право на звернення до суду із скаргою, оскільки не був своєчасно повідомлений про прийняті у ВП НОМЕР_1 рішення та вчинені дії, а бездіяльність за своєю суттю є триваючою та необмеженою у часі, у зв`язку із чим вважає, що ОСОБА_9 не пропустив строк звернення до суду зі скаргою.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного ивсновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

При перевірці відповідності рішень, дій чи бездіяльності органів ДВС при вчиненні виконавчих дій суди повинні керуватися нормами, які були чинними саме на час вчинення таких рішень, дій чи бездіяльності. Необхідно враховувати, що рішення про прийняття виконавчих документів і відкриття виконавчого провадження є одномоментною дією, яка підтверджується відповідним процесуальним актом і не є триваючою у часі.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №707/28/17-ц.

Оскільки заявник звернувся до суду зі скаргою на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця, що мали місце у 2021 році на спірні правовідносини поширюється саме Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон).

Згідно зі статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року задоволено заяву стягувача про видачу дублікату виконавчого листа у справі №2-2134-1/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

10 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва видав дублікат виконавчого листа у справі №2-2134-1/09 про:

- стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до повноліття ОСОБА_5 , а починаючи з 30.07.2018 року стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячного, і до досягнення ним повноліття.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначено - протягом всього періоду стягнення.

На підставі представника стягувачки ОСОБА_8 вх. №14751 від 07.05.2021 року, державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвою Я.В. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-2134-1/09, виданого 10 березня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до повноліття ОСОБА_5 , а починаючи з 30.07.2018 року стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячного, і до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Частиною 1 та 3 ст. 12 Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, встановлено особливості виконання рішень про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 71 Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому СК України.

Згідно з частиною першою та четвертою статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 10 розділу XVI Інструкції у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 суд враховує, що виконавчий лист у справі №2-2134-1/09 стосується стягнення аліментів на утримання двох дітей та визначає розмір і порядок їх стягнення до досягнення повноліття найменшою дитиною ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який на час пред`явлення виконавчого листа до виконання (07.05.2021 року) не досяг повноліття. Крім того, що заявник звертаючись до суду зі скаргою не надав доказів належного виконання аліментних зобов`язань щодо утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка хоч і досягла повноліття станом на 07.05.2021 року, однак в силу положень ст. 194 СК України, боржник не звільняється від обов`язку сплати заборгованості за аліментами на її утримання, в загальному порядку. Аналіз п. 10 розділу XVI Інструкції та ч. 1 ст. ст. 12 Закону свідчить, що трирічний строк звернення до органу державної виконавчої служби про стягнення заборгованості по аліментам на утримання ОСОБА_5 закінчувався 30.07.2021 року.

Таким чином, враховуючи неможливість станом на 07.05.2021 року розділення вимог виконавчого листа у справі №2-2134-1/09 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заборгованості зі сплати аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймаючи рішення про відкриття 11.05.2021 року виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєва Я.В. діяла відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах наданих їй повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

За приписами ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За вимогами ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 встановлюється, що всупереч ст. 28 Закону державним виконавцем не доведено до відома боржника ОСОБА_9 постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2021 року, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження надсилання вказаної постанови рекомендованим поштовим відправленням.

Встановивши обґрунтованості вимог скарги в цій частині, суд вважає протиправною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 11.05.2021 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надсилання боржнику копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою з якою закон пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Встановивши відсутність порушення прав боржника ОСОБА_9 , суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги в частині скасування постанови державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2021 року ВП НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, серед іншого, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 2, 9 ст. 71 Закону за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.08.2021 року у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 загальний розмір заборгованості боржника ОСОБА_9 станом на 01.08.2021 року становить 385772,60 грн.

Постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Я.В. від 26.08.2021 року накладено арешт коштів боржника ОСОБА_9 у ВП НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Я.В. від 14.09.2021 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_9 у праві керування транспортними засобами у ВП НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Я.В. від 14.09.2021 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_9 у праві користування зброєю у ВП НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Я.В. від 14.09.2021 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_9 у праві полювання у ВП НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Я.В. від 14.09.2021 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_9 у праві виїзду за межі України у ВП НОМЕР_1.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що імперативний обов`язок державного виконавця щодо винесення постанов, передбачених ч. ч. 2, 9 ст. 71 Закону, законодавець пов`язує виключно з наявністю та розміром заборгованості боржника за періодичними платежами, обізнаність ОСОБА_9 про визначений сімейним законодавством України обов`язок утримувати своїх дітей /незалежно від того в примусовому чи добровільному порядку/, ненадання суду доказів належного виконання такого обов`язку шляхом сплати аліментів на утримання дітей, або ж неправомірності здійсненого державним виконавцем розрахунку та розміру наявної заборгованості, суд вважає оскаржувані рішення прийнятим відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні скарги в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 353, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрамєєвої Яни Володимирівни щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 11.05.2021 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір