Провадження №2-др/951/2/23
Козівський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Братків І. І.
з участю секретаря судового засідання Барилко А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козова Тернопільської області заяву представника відповідача адвоката Шевченко Н. П. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Нечай Леся Степанівна про усунення від спадкування,
На розгляді Козівського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Нечай Леся Степанівна про усунення від спадкування.
24.07.2023 Козівським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення у вказаній справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
14.08.2023 представник позивача адвокат Сампара Н. М. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у якому, зазначила, вважає такі вимоги явно завищеними та спів мірними. Так, вирішуючи питання щодо розумності та співмірності заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн. зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, матеріальним станом ОСОБА_1 вважає, що їх розмір є завищеним. Зокрема, 1000 грн. за одну годину роботи адвоката є явно завищеною та не співмірною, більше того гонорар в розмірі 1000 грн. за одну годину очікування розгляду справи (не вчинення будь-яких дій, не виконання будь-яких робіт), а просто очікування є поза розумним сумнівом завищеною.
Також ствердила, що чинним законодавством не передбачено компенсацію витрат свідків на доїзд до приміщення суду за заявою сторони.
На підставі викладеного просила зменшити витрати на правову допомогу до 1000 грн, в задоволенні клопотання про стягнення витрат на переїзд - відмовити повністю.
Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися. 15.08.2023 представник позивача адвокат Сампара Н. М. подала клопотання у якому просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Позицію викладену в запереченні підтримала.
В силу вимог ст. 270 ч. 4 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оцінивши доводи та заперечення щодо клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
24.07.2023 Козівським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Нечай Леся Степанівна про усунення від спадкування, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Одночасно судом встановлено, що представником відповідача адвокатом Шевченко Н. П. не було подано доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, разом з тим, заявлено про те, що такі докази будуть ним надані суду в порядку і в строки, передбачені ст. 246 ЦПК України.
З огляду на таке, судом при ухваленні рішення, питання розподілу судових витрат не вирішувалося.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення представником відповідача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000,00 грн. та витрат пов`язаних із переїздом в сумі та 3931,93 грн. Надано докази, на підтвердження надання послуг: договір про надання правової допомоги, акт прийому передачі послуг та квитанції із автозаправки ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Так, з прийому-передачі послуг вбачається, що до послуг адвоката, які були надані позивачу включено: зустріч, консультація клієнта, узгодженої правової позиції, вивчення, правовий аналіз доказів по справі, пошук, вивчення та правовий аналіз судової практики в аналогічних спорах, підготовка відзиву (5 год. роботи); участь у судових засіданнях (8 год. роботи), час переїзду до суду (4 год. загалом).
Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений, на їх надання, та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, яка не є справою значної складності, зазначений відповідачем та представником відповідача орієнтовний розмір судових витрат, зважаючи на те, що судові засідання за її участю у загальній сукупності тривали менше 8 год., та те, що представник відповідача не була позбавлена можливості приймати участь у судових засідання в режимі відеоконференції, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в зменшеному розмірі - в сумі 8000 грн.
При вирішенні питання про стягнення заявлених витрат пов`язаних із переїздом, суд виходить з таких міркувань.
Суд вважає доречними доводи представника позивача адвоката Сампари Н. М. щодо необгрутованості витрат на проїзд.
Так, безпосередня участь сторони відповідача та свідків у судовому засіданні, є виключно волевиявленням таких учасників.
Статтею 212 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Із матеріалів справи не вбачається, що явка відповідача визнавалась обов`язковою.
На час дії воєнного стану спричиненого збройною агресією російської федерації, учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України (ч. 4 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України).
Технічна можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї поза межами приміщення суду у Козівському районному суді Тернопільської області - наявна та у сторони відповідача також, оскільки учасники таке право реалізовували.
Таким чином, враховуючи наведене та те, що особиста участь у судових засіданнях була волевиявленням відповідача, то у задоволенні стягнення витрат на доїзд слід відмовити.
Керуючись статтями 137, 141, 246, 258, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача адвоката Шевченко Н. П. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспортні дані № НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП, паспортні дані невідомі.

Третя особа - приватний нотаріус Нечай Леся Степанівна, площа Героїв Євромайдану, 9/131, 2 поверх, м. Тернопіль Тернопільського району Тернопільської області, 46001.

Суддя Ірина БРАТКІВ