ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 735/38/23

Головуючий у першій інстанції Балаба О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/886/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини (суддя Балаба О.А.), ухвалене о 16 год. 32 хв. у смт Короп, повний текст рішення складено 06 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним. Позов мотивовано тим, що під час спільного проживання з ОСОБА_4 у них народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає з відповідачкою. Позивач вважає, що перебування доньки з матір`ю негативно впливає на дитину, стан її здоров`я, нормальний фізичний та духовний розвиток. ОСОБА_4 вчиняла фізичне, економічне та психологічне насильство по відношенню до малолітньої, внаслідок чого було винесено терміновий заборонний припис. За результатами психологічних консультацій відповідачці рекомендовано дистанціюватись, пройти курс психокорекції та здобути успішні форми поведінки щодо контактування з дітьми. Позивач у свою чергу має всі необхідні ресурси та можливості для того, щоб забезпечити дитину всім необхідним, гарантувати їй повноцінний фізичний та духовний розвиток, має всі необхідні якості для забезпечення домашнього затишку, тепла та піклування, яке необхідне доньці.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем визначено місце проживання малолітньої дитини не за місцем його проживання або за конкретною адресою, а дитину фактично передано на виховання своїм батькам, а після ухвалення судового рішення позивач має намір визначити інше місце проживання з дитиною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд проігнорував та знехтував бажанням самої дитини, яке було висловлено в залі судового засідання. Позивач звертає увагу, що відповідачка не змогла спростувати пред`явлене їй обвинувачення при складанні заборонного припису, вона не проявляла жодного каяття в своїх діях, а навпаки вважає себе жертвою. ОСОБА_4 проігнорувала рекомендацію представника органу опіки та піклування відвідати психолога і як наслідок поліпшень у стосунках з донькою не відбулося. Пояснення відповідачки, що ОСОБА_5 є некерованою та конфліктною дитиною, має агресивне ставлення до викладачів, спростовується характеристикою, наданою за місцем навчання ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

27 листопада 2022 року інспектором ювенальної превенції СП Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , яка 27 листопада 2022 року близько 10:00 год. вчинила фізичне, економічне, психологічне насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_3 . До кривдника застосовано заходи термінового заборонного припису заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 5 діб з 10 год. 00 хв. 27 листопада 2022 року до 10 год. 00 хв. 02 грудня 2022 року (а.с.11).

Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 грн (а.с.199-201).

У батьків Амалії виник спір щодо визначення місця проживання дитини, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулася до органу опіки та піклування Коропської селищної ради із заявою про визначення місця проживання дитини.

Рішенням виконавчого комітету Коропської селищної ради Чернігівської області №35 від 03 лютого 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування, який з урахуванням думки, психоемоційного стану малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взявши до уваги те, що визначення місця проживання дитини є не тільки визначення адреси, за якою буде проживати дитина, але і те, що визначення місця проживання включає щоденний догляд та виховання дитини, вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 і з матір`ю ОСОБА_2 , і з батьком ОСОБА_1 (а.с.39-43).

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги як першочергове міркування при прийнятті відносно неї будь-яких дій або рішень як у державній, так і у приватній сфері. Найкраще забезпечення інтересів дитини - це право, принцип і правила процедури, які засновані на оцінці усіх елементів, що відображають інтереси дитини у конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти в наступному порядку: 1) з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; 2) з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

За матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 2022 року між матір`ю ( ОСОБА_2 ) і її донькою ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виник конфлікт, в результаті якого дитина перейшла проживати до батька.

28 листопада 2022 року працівниками Коропської селищної ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було встановлено, що малолітня дитина тимчасово проживає в бабусі та дідуся (по лінії батька), умови проживання задовільні (а.с.15-16).

Також 28 листопада 2022 року було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, відповідно до якого ознаки небезпеки відсутні; при цьому зі слів дитини, вона почуває себе добре, має все необхідне (а.с.203-209).

Обстеження тимчасового місця проживання дитини за вищевказаною адресою було проведено і 30 листопада 2022 року. Встановлено, що бабуся намагається забезпечити належні умови проживання дитини, дбає про харчування та режим дня дитини (а.с.17-18).

Крім того, 30 листопада 2022 року працівниками Коропської селищної ради було проведено обстеження житлово-побутових умов постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого було складено Акт, відповідно до якого умови проживання добрі; в кімнатах проведений сучасний ремонт, тепло, прибрано, затишно; родина забезпечена продуктами харчування, засобами гігієни; Амалія має окрему кімнату, в якій знаходиться ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу; дитина має комп`ютер для навчання; всі речі охайно складені (а.с.202).

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 25 січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , для виховання та розвитку дитини створено такі умови: Амалія має власну кімнату, де знаходиться ліжко, нова шафа для одягу, дитині батько придбав одяг (спортивний костюм, штани, 2 кофти, кросівки); також батько дає Амалії 300 грн кишенькових грошей на тиждень; стосунки в сім`ї доброзичливі, дідусь та бабуся не заперечують, щоб ОСОБА_5 проживала в їхньому будинку; на час відрядження батька за дитиною доглядають дідусь та бабуся, також вони забезпечують дитину належним харчуванням (а.с.203).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 14 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , Амалія перебуває на дистанційному навчанні; дитина доглянута; проживає в окремій кімнаті, має місце для навчання, забезпечена засобами гігієни та продуктами харчування (а.с.204).

Батько дитини ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має позитивну службову характеристику (а.с.12, 19, 20).

З метою вирішення питання про особливості сприйняття донькою конфліктної ситуації з матір`ю, визначення прив`язаності та психоемоційного контакту з близькими особами ОСОБА_1 неодноразово звертався до психологів.

Так, згідно з Протоколом №1 від 05 січня 2023 року фізичної особи підприємця, приватної практикуючої психологині ОСОБА_6 нею були проведені консультації з Амалією, за результатами яких було надано рекомендації батькам: мамі на якийсь час дистанціюватись для того, щоб пережились та утихли такі емоції: як сум, злість, зневага у Амалії. Пройти курс психокорекції та здобути успішні форми поведінки щодо контактування з дітьми. Тату щоб запобігти розвитку маніпулятивних форм поведінки у Амалії, не проявляти надмірної опіки гіперопіки, а також для збереження внутрішньої цілісності дитини та її психологічного здоров`я, акцентувати (наскільки це можливо) увагу на хороших рисах мами (а.с.13-14).

Відповідно до висновку фахівця, практичного психолога ОСОБА_7 від 21 квітня 2023 року ОСОБА_3 має тісну, надійну прив`язаність та позитивну прихильність до батька, який є її опорним об`єктом і якого вона чітко пов`язує з відчуттям захищеності та безпеки, та порушену прив`язаність до матері; встановлено, що ОСОБА_3 досягла того віку, коли може самостійно висловлювати свою думку; її міркування не знаходяться під навіюванням значимих дорослих і є проявами відображення її особистих переживань; фігуру батька наразі сприймає як важливу і основну для себе, тяжіє до активного спілкування та боїться втратити можливість жити разом з ним; проживаючи з матір`ю, дитина дійсно зазнала фізичного та психологічного насильства з боку матері (зі слів ОСОБА_5 ); для забезпечення сталого комфортного психологічного стану дитини рекомендовано подальше проживання дитини з батьком та уникнення контакту дитини з агресивними проявами матері; встановлено, що відібрання дитини від батька є неможливим без завдання дитині значної психологічної шкоди; при встановленні контакту матері з дитиною рекомендовано поступове відновлення зв`язку та стосунків з матір`ю, враховувати бажання або небажання дитини спілкуватися з матір`ю; не допустити повторного травмування дитини через недбале ставлення, ігнорування її життєво важливих потреб, порушення відчуття безпеки дитини, примусовий контакт та спілкування, раптове відібрання її від батька, який є для неї опорною фігурою; у випадку невиконання рекомендацій існує загроза повторного психологічного травмування ОСОБА_3 та розвитку у неї несприятливих наслідків впливу надмірних для дитини стресових факторів внаслідок порушення безпечності та надійності середовища: деформація прив`язаності щодо споріднених осіб, депресивні стани, можливість розвитку суїцидальних намірів, розлади соціальної адаптації, труднощі у стосунках з оточуючими (а.с.122-130).

За результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_3 психологом ОСОБА_8 було складено висновок від 24 квітня 2023 року, відповідно до якого психосоціальні умови, в яких наразі перебуває Амалія, її соціальне оточення містить ознаки безпечності, сталості та є сприйнятливим для її особистісного, інтелектуального та психоемоційного розвитку, вона має відчуття захищеності і безпеки, міцний, надійний емоційний зв`язок з боку свого батька; у стосунках між батьком та донькою доведено емоційний комфорт, психологічна рівновага, душевне єднання, розуміння, спокій та повага; з батьком наявна стійка психологічна близькість і позитивна насиченість у стосунках; Амалія має порушені стосунки з матір`ю, страх щодо неї, відчуження, сформувалася реакція страху, бажання уникнути контакту з мамою, яка становить загрозу, порушує психологічні та фізичні кордони, порушує відчуття базової безпеки дитини; сказане ОСОБА_5 під час психологічного дослідження не є нав`язаними зі сторони, оскільки вона чітко висловлює та описує свої думки, всі невербальні прояви були емоційно доповненими вербальними повідомленнями; оскільки дитина піддавалась впливу надмірних стресових, травмуючих чинників, відібрання дитини від батька та зміна місця проживання є неможливим та спричинить нанесення ушкодження психічному здоров`ю ОСОБА_5 , відбудеться пряма загроза формуванню значної психологічної травми та формуванню психічних розладів; рекомендовано обмежити зустрічі матері з донькою (а також інші способи їх спілкування залежно від обставин) до моменту проведення соціально-психологічної роботи з матір`ю щодо недопустимості деструктивного поводження із донькою; в подальшому визначити частоту і тривалість зустрічей матері з дитиною тільки в залежності від позитивних результатів проведення корекційної роботи з матір`ю, бажання/небажання Амалії йти на контакт, виключно під наглядом спеціалістів в галузі дитячої психології та у присутності батька, який є для дочки опорною фігурою; невиконання рекомендацій психолога призведе до повторного психічного травмування, погіршення емоційного розвитку Амалії, погіршення почуття її власної гідності та психологічній цілісності, сформують депресивні стани, розлади соціальної адаптації, труднощі у стосунках з оточуючими, порушення самооцінки, невмотивованої агресії, деформації прив`язаності, розвиток надмірної тривожності, суїцидальної поведінки, психосоматичних захворювань, психічні захворювання, порушення статево-рольової ідентифікації та засвоєння гендерних ролей (а.с.137-149).

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 навчається в Чернігівській загальноосвітній школі №9 з 04 квітня 2023 року, за час навчання встигла себе зарекомендувати працелюбною, старанною, дисциплінованою та уважною ученицею, батько приймає активну участь у вихованні дитини і підтримує зв`язок із класним керівником (а.с.154).

01 грудня 2022 року ОСОБА_1 було укладено договір оренди житлового приміщення терміном на 1 рік квартири АДРЕСА_3 (а.с.155-157).

За вищевказаною адресою за дорученням виконавчого комітету Чернігівської міської ради було проведено обстеження умов проживання і встановлено, що там мають постійне місце проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проживає в окремій кімнаті, в якій створені належні умови для відпочинку та навчання дитини (а.с.158).

Згідно з матеріалами справи, на виконанні в Коропському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку боржника, заборгованість за яким відсутня (а.с.194).

Виходячи з приписів ч.2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України, з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, колегія суддів апеляційного суду приймає в якості належних надані разом з апеляційною скаргою докази.

Чернігівським апеляційним судом у відповідності до положень ч.5 ст.19 СК України було запропоновано Органу опіки та піклуванні Чернігівської міської ради надати висновок щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю чи з батьком.

03 серпня 2023 року рішенням №497 виконавчого комітету Чернігівської міської ради було затверджено висновок, яким орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 .

За матеріалами справи встановлено, що і батьком, і матір`ю створено належні умови для проживання дитини.

Обставини конфлікту, який відбувся 27 листопада 2022 року між матір`ю і донькою, були неодноразовим предметом з`ясування різних державних органів.

І в жодному випадку ОСОБА_3 не виявила бажання повернутися до матері.

Так, під час обстеження умов проживання 30 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомила комісії, що не хоче повертатися до матері.

Також думку дитини було заслухано на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23 січня 2023 року, де вона повідомила, що додому повертатися не хоче тому, що мати щоденно її ображала, не дозволяла висловлювати свою думку. При цьому інспектор ювенальної превенції сектору ювенальної превенції Новгород-Сіверського РВ ГУНП України в Чернігівській області, яка спілкувалася з Амалією майже кожного дня, підтвердила, що до матері дитина повертатися не хоче (а.с.213).

Крім того, небажання повертатися до матері ОСОБА_3 висловлювала і під час проведення психодіагностичних обстежень.

Своє бажання проживати саме з батьком малолітня ОСОБА_3 зазначила у заяві під час розгляду виконавчим комітетом Чернігівської міської ради питання щодо визначення місця проживання дитини у серпні 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 свідомо і послідовно у всіх випадках з`ясування її думки (органами опіки та піклування і поліції, психологами) висловлювала своє бажання проживати з батьком і категорично заперечувала щодо повернення до матері. Будь-яких суперечностей у її поясненнях або непевності не встановлено.

При цьому, як встановлено під час психодіагностичних обстежень, для нормального психологічного стану Амалія не повинна бути відібрана з теперішнього місця проживання (з батьком).

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою недопущення її психологічного травмування, враховуючи емоційний зв`язок ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 і порушення на даний час стосунків з матір`ю ОСОБА_2 , з метою недопущення несприятливих наслідків впливу надмірних для дитини стресових факторів, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не позбавлений права повторно ставити таке питання.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги і апеляційна скарга позивача задоволені, а позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за розгляд справи судом першої інстанції та 1610 грн 40 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за розгляд справи судом першої інстанції та 1610 грн 40 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2023 року.

Головуючий: Судді: