Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1609/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 74 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Галацевич О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 279/1609/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Укрпалетсистем» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Недашківської Л.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі в розмірі 17 874,60 грн., за період з 05.10.2022 по 07.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом №78-к від 12.02.2021 його було звільнено з роботи. Постановою Верховного Суду у справі №279/1345/21 від 05.10.2022 його було поновлено на роботі на посаді оператора заправних станцій в ПП "Укрпалетсистем". Однак, постанову суду відповідач виконав лише 07.12.2022 року, а тому просив задовольнити вимоги.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року у позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Укрпалетсистем» на користь ОСОБА_1 17 316,26 грн., вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі «Укрпалетсистем», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач до теперішнього часу не приступив до роботи. Вказує, що Верховний Суд України проводив судовий розгляд за касаційною скаргою ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія Постанови Верховного Суду від 05.10.2022 року була направлена на адресу ПП "Укрпалетсистем" 24.10.2022 року, а отримана 28.10.2022 року. Оскільки в країні оголошено військовий стан, Україна зазнала ряд масових ракетних ударів по енергетичній інфраструктурі, що спричинило тривалі відключення електроенергії та зупинку роботи підприємств, тобто виникли форс-мажорні обставини, проміжок часу з 05.10.2022 року по 07.12.2022 року в умовах дії воєнного стану незначний, існували поважні причини невиконання рішення суду у день його проголошення, що звільняє роботодавця від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема, зазначає, що у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №826/18436/16 вказано, що «стаття 236 КЗпП України не містить жодних застережень щодо звільнення власника або уповноваженого ним органу від відповідальності за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Суд звертає увагу на те, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середнього заробітку за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді».

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що наказом №78-к від 12.02.2021 ОСОБА_1 був звільнений з роботи.

Постановою Верховного Суду у справі №279/1345/21 від 05.10.2022 ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді оператора заправних станцій в ПП "Укрпалетсистем" з 02.09.2020 та стягнуто з ПП "Укрпалетсистем" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.09.2020 по 05.10.2022 року.

Наказом ПП "Укрпалетсистем" № 634-к від 07.12.2022 року скасовано наказ №78-к від 12.02.2021 року "Про звільнення з роботи ОСОБА_1 з 02.09.2020».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в розмірі 17316,26 грн. (5,81 год. в день х 2 дні = 11,62 год. х 48,05 грн. середньогодинна заробітна плата).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі є видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», не встановлює порядку виконання відповідного рішення.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, провадження № 61-39740св18 та від 15 червня 2022 року у справі № 209/1944/18, провадження № 61-16466св20.

У статті 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, провадження № 61-29024св18.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що рішення суду про поновлення на роботі від 05 жовтня 2022 року було виконано відповідачем із затримкою - 07 грудня 2022 року, і судом першої інстанції було зроблено правильний висновок про наявність підстав для застосування положень ст. 236 КЗпП України за період із 06.10.2022 по 06.12.2022.

Вказуючи в апеляційній скарзі про те, що рішення суду було виконано без затримки, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Посилання скаржника на те, що позивач не приступив до роботи, не впливають на висновок суду, оскільки правовідносини, які склались між сторонами після виконання рішення суду про поновлення на роботі, не є предметом розгляду у даній справі.

Доводи відповідача про неможливість виконання рішення суду, посилаючись на воєнний стан, масовані ракетні атаки у зв`язку із військовою агресією російської федерації є неспроможними з мотивів, викладених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не спростовують їх.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрпалетсистем» залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді