Справа № 185/7869/20
Провадження № 2-з/185/73/23
У Х В А Л А

17 серпня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Савченка Сергія Анатолійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

встановив:

У серпні 2023 року до суду надійшла вказана заява про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що заявницею подано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву про перегляд заочного рішення у справі №185/7869/20 від 10.11.2021 року за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яким на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNQ0GA00000151 від 20.07.2007 року в сумі 130802,93 грн, з яких: 17207,72 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 34322,16 грн заборгованість по відсоткам; 2650,00 грн заборгованість по комісії; 76623,05 грн - пеня та з заявниці на користь банку стягнуто судові витрати в сумі 700,66 (сімсот гривень шістдесят шість копійок) грн. З метою нестягнення з заявниці на період розгляду заяви про перегляд заочного рішення коштів на покриття заборгованості, встановленої у вказаному заочному рішенні, представник останньої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за заочни рішенням.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З наведеного вбачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення та заяву про забезпечення позову подано відповідачем по справі.

Заявником ставиться питання про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення шляхом зупинення виконання заочного рішенням.

Разом з тим, діючим Цивільно-процесуальним кодексом України не існує процедури забезпечення позову на стадії перегляду заочного рішення.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Так, ст.150 ЦПК України серед інших видів забезпечення позову передбачає такий вид, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України), проте заявниця оскаржує не виконавчий документ, на підставі якого проводиться стягнення, а саме заочне рішення суду, що суперечить приписам ЦПК України.

Станом на 17 серпня 2023 року питання про перегляд заочного рішення суду не вирішено, заочне рішення не скасоване, а тому відсутні підстави вважати, що проведення виконавчих дій по виконанню заочного рішення не відповідає вимогам закону.

При цьому у п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року зазначається, що при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не має права вживати заходів забезпечення скарги (аналогічно до забезпечення позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Фактично представник відповідача просить про зупинення виконання судового рішення, що регламентується ст. 436 ЦПК України та відноситься до компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.149,150,152,153,260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Савченка Сергія Анатолійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський