Дата документу 09.08.2023
Справа № 334/4082/23
Провадження № 2/334/1869/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

представника позивача - Лук`янчука І.О. ,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

АТ «ПУМБ» звернулось до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 110 818,91 грн. В обґрунтування своїх вимог вказало на те, що 16 червня 2022 року, на підставі Заяви про приєднання до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 307520667 від 16 червня 2022 року акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit № НОМЕР_2

24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 234 649,43 гривень, замість правильної суми коштів 2 346,97 гривень, за п`ятьма операціями переказу з-за кордону на загальну суму 265 075,48 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в гривню.

Отже, різниця між 234 649,43 гривень та 2 346,97 гривень, яка становить 232 302,46 гривні, і є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, з яких 110 818,91 гривень не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача.

Після виявлення помилкового зарахування грошових коштів на рахунки отримувачів у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення отримувачами видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, AT «ПУМБ» здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 26 вересня 2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 110 818,91 гривень, що підтверджується випискою по рахунку відповідача (Додаток 3).

Листом від 28 жовтня 2022 року за вихідним № 974 AT «ПУМБ» з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом.

Згідно довідки про причини повернення/досилання поштового відправлення, зазначена вище вимога отримана відповідачем не була та повернута позивачу.

Листом від 19 грудня 2022 року за вихідним № 1210 AT «ПУМБ» з метою досудового врегулювання спору повторно направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом. Яка так само не отримана відповідачем.

Станом на дату звернення AT «ПУМБ» до суду безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 110 818,91 гривень у добровільному порядку AT «ПУМБ» не повернуті.

Відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, вказавши на те, що позивач просить суд стягнути безпідставно набуті кошти за договором про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №307520667 від 16.06.2022 року у розмірі 110 818,91грн. Проте, позивачем не доведено факт наявності рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ».

Тому, як видно із вищезазначеного, заявлена позивачем сума заборгованості нібито за технічним (несанкціонованим) овердрафтом до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню.

Також зазначив, що в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 26.05.2023 року відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання у справі призначено на 21.06.2023 року, яке в подальшому відкладено на 12.07.2023 та 09.08.2023 за клопотаннями сторін.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.08.2023 року суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивача про проведення розгляду справи у закритому засіданні.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.08.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

16 червня 2022 року, на підставі Заяви про приєднання до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 307520667 від 16 червня 2022 року акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit № НОМЕР_2 .

24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 234 649,43 гривень, замість правильної суми коштів 2 346,97 гривень, за п`ятьма операціями переказу з-за кордону на загальну суму 265 075,48 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в гривню.

МПС Visa надало інформацію про те, що п`ять переказів з використанням реквізитів платіжної картки відповідача № НОМЕР_2 ініційовані платником:

- 24 вересня 2022 року о 15:42:45 на суму 35 280,68 MGA, а не на суму 3 528 068,00 MGA

- 24 вересня 2022 року о 15:59:41 на суму 62 690,75 MGA, а не на суму 6 269 075,00 MGA;

- 24 вересня 2022 року о 17:01:25 на суму 59 343,31 MGA, а не на суму 5 934 331,00 MGA;

- 24 вересня 2022 року о 18:03:57 на суму 54 859,30 MGA, а не на суму 5 485 930,00 MGA;

- 24 вересня 2022 року о 18:04:17 на суму 52 901,44 MGA, а не на суму 5 290 144,00 MGA,

Всього на загальну суму 265 075,48 MGA, а не на загальну суму 26 507 548,00 MGA, що є помилковою. Використання помилкових розмірів по переказу на суму 265 075,48 MGA і при розрахунку суми до зарахування на рахунок отримувача (відповідача) підтверджується випискою по рахунку та відомостями отриманими від Visa відповідно до яких за вищевказаними п`ятьма переказами отримано лише 64,18 доларів США.

Відповідачем не надано суду доказів (відповідний договір, платіжне доручення від сторони, що здійснювала переказ тощо) того, що йому дійсно мали б перерахувати саме 26 507 548,00 MGA, а не 265 075,48 MGA, як вказує позивач.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Нормами ч. 1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Водночас, виходячи з принципу розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач взагалі ніколи не отримувала грошових коштів і взагалі заперечує факт існування будь-яких відносин між сторонами, а усі надані стороною позивача документи взагалі можна підробити, адже у розділі 7 свого відзиву він прямо вказує на те, що стороні відповідача відомий ОСОБА_3 , який є недобросовісною особою, яка має значні борги.

Але, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Судом встановлено, що умовами, укладеного між сторонами договору, не передбачено надання власних грошових коштів сторін одна одній (наприклад, кредитних коштів). За змістом його умов позивач здійснював обслуговування банківського рахунку, відкритого на ім`я відповідача, вчиняючи відповідні дії (зарахування та переказ власних коштів відповідача) на вимогу та в інтересах саме відповідача.

Факт саме помилкового зарахування грошових коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів підтверджується наданими суду доказами, натомість жодного підтвердження правильності здійснення переказу у розмірі 26 507 548,00 MGA, а не 265 075,48 MGA із відповідним документальним підтвердженням відповідачем не надано.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Суду не надано доказів існування між сторонами інших домовленості щодо обслуговування банківського рахунку, крім тих про які вказав позивач.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) грошові кошти у сумі 110 818 (сто десять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 91 копійка.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2023 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін