_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/523/23
УХВАЛА

18.08.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОМР до ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОМР до ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Представником позивача надано заяву про забезпечення позову, в якій зазначає наступне.

Предметом позову є скасування реєстрації права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , використовується за відсутності документів, оформлення яких є необхідним для землекористування, а тому наявність на землях комунальної власності по суті самочинно збудованого об`єкта унеможливлює здійснення володіння, користування та розпорядження територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою, яка знаходиться під відповідним об`єктом.

Підставою для звернення Одеською міською радою до суду за захистом своїх прав та інтересів стало порушення прав на земельну ділянку комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з

безпідставною та незаконною її забудовою.

Можливе подальше відчуження ОСОБА_1 садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду справи на користь інших осіб унеможливить виконання рішення суду у справі, адже відповідач вже не буде власником спірного майна. Отже, внаслідок цього для відновлення порушених та невизнаних прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль, що полягатимуть у необхідності звернення із відповідним позовом (позовами) до нового власника (власників), а також оскарження відповідних реєстраційних дій та рішень, та/або залучення цих осіб до участі у цій справі. Однією з можливих перешкод цьому є накладення арешту на вказаний садовий будинок як вид забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд вбачає імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову; заявлені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищевикладеного заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101),

шляхом заборони ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місце реєстрації: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об`єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Коваленко О. Б.