Справа № 201/4858/23
Провадження № 2/201/2018/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023р. ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Демарчука М.В. (діє на підставі договору від 17.03.2023р. і довіреності від 04.10.2022р. а.с. 63-66) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 2-8).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 01.05.2023р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 72).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 29.09.2022р. в м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогорний, буд. 20А сталася ДТП за участю транспортного засобу «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2022р.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Nissan Elida, д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Власником транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1

05.10.2022р. представник ОСОБА_1 - адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування, надав весь необхідний пакет документів передбачений ст. 35 Закону, а також документи, що підтверджують евакуацію транспортного засобу. 14.11.2022р. адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ завірену належним чином копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 .

Листом від 26.12.2022р. МСТБУ повідомило, що прийнято рішення про виплату в розмірі 135 198,34 грн. та виплатило страхове відшкодування (регламентну виплату) на особистий рахунок позивачки у розмірі 135198,34 грн.

Позивачка не погодилася з розміром регламентної виплати, тому через представника замовила проведення незалежної експертизи.

Згідно складеного на замовлення позивачки висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022р. вартість відновного ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 284983,28 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому, матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 284983,28 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 129370,04 грн.

Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди згідно ст. 30 Закону складає 155613,24 грн. (284983,28 грн.- 129370,04 грн.).

Оскільки, МТСБУ було виплачено 135198,34 грн., сума недоплаченої регламентної заплати складає 20414,90 грн., що розраховується наступним чином: 155613,24 грн. (розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_4 ) - 135198,34 грн. (виплачена регламентна виплата).

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022р. вартість відновного ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 склала 307523,35 грн. Однак, фактичні витрати на ремонт автомобіля склали 215353,00 грн. Максимальний ліміт відповідальності МТСБУ за заподіяну шкоду складає 160 000,00 грн. Таким чином, на підставі ст. 1194 ЦК України, розмір невідшкодованої шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 складає 55 353,00 грн. (215353,00 грн.-160 000,00 грн.).

Враховуючи викладене, просив стягнути на користь ОСОБА_1 з МТСБУ 20414,90 грн. недоплаченого страхового відшкодування (регламентну виплату), 2650,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи; стягнути на з ОСОБА_2 фактичні витрати на ремонт автомобіля в розмірі 55 353,00 грн., а також компенсувати судові витрати за рахунок відповідачів.

Відповідач МТСБУ позовні вимоги не визнав. 30.05.2023р. від представника МТСБУ Гусєв П.В. (діє на підставі довіреності від 06.12.2022р. а.с. 104) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 75-80), в якому відповідач не погодився із доводами позивача про наявність підстав для доплати регламентної виплати. Вважав, що на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України відповідальність за заподіяння шкоди має нести відповідальність винна у ДТП особа.

Власник пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», д.н. НОМЕР_2 в порядку ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ з повідомлення про настання страхового випадку. Після отримання повідомлення про ДТП і заяви про виплату страхового відшкодування МТСБУ направлено аварійного комісара в порядку ст. 34 Закону.

04.10.2022р. представником МТСБУ - судовим експертом Пилипенко О.С. проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у зв`язку за зверненням позивача у строки за домовленістю з потерпілим. За наслідками огляду, складено висновок експерта від 25.11.2022р., згідно із яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ніссан», д.н. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає на замінені деталі - 133 798,34 грн.

Судовий експерт керувався нормами п.п. 2.3., 2.4. Методики щодо визначення розміру відновлювального ремонту з урахуванням зносу на замінені деталі, яка становить 133 798,34 грн., що було сплачено МСТБУ. Отже, МТСБУ вірно пораховано регламентну виплату.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - адвокат Демарчук М.В. 20.06.2023р. надав відповідь на відзив (а.с. 120 122), у якій не погодився із думкою відповідача щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, що підлягають заміні, адже це суперечить положенню ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно із якою власнику транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а не різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та утилізаційною вартістю залишків цього транспортного засобу.

Висновком експерта Доздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022р., складеним на замовлення позивача встановлено, що вартість відновного ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 284983,28 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому, матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 284983,28 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Висновком експерта Пилипенко О.С. № 232С22 від 25.11.2022 року, складеним на замовлення МТСБУ встановлено, що вартість відновного ремонту транспортного засобу Nissan Tiida, д.р.н. НОМЕР_2 склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 290678,40 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 290678,40 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Отже, і висновком експерта Дроздова Ю.В. і висновком експерта Пилипенка О.С. встановлено, що вартість відновного ремонту транспортного засобу більше ринкової вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. В такому разі, МТСБУ відшкодовує різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком експерта Дроздова Ю.В. встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 129370,04 грн., а ринкова вартість у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП експертом МТСБУ не розрахована.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта Дроздова Ю.В. зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Доказів на спростування висновку експерта Дроздова Ю.В. МТСБУ не надано.

Враховуючи, що МТСБУ при виплаті регламентної виплати не враховано положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то відповідно розмір регламентної виплати було розраховано невірно.

На підставі викладеного, наполягав на задоволенні позову та на розподілі судових витрат.

20.06.2023р. представника МТСБУ Гусєв П.В. надав заперечення на відповідь, у яких наполягав на власній позиції, просив відмовити у позові, вважав необґрунтованим витрати позивачки на правничу допомогу (а.с. 130 134).

28.06.2023р. представник позивача - адвокат Демарчук М.В. надав пояснення (а.с. 139-141), у яких підтримав свою позицію та просив позов задовольнити.

29.06.2023р. представник позивача - адвокат Демарчук М.В. надав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити (а.с. 150).

Представник відповідача МТСБУ Гусєв П.В. в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Стосовно клопотання відповідача МТСБУ про розгляд справи в режимі відеконференції, то згідно з ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, однак таке клопотання було заявлене відповідачем у разом із відзивом у день судового засідання 30.05.2023р. (а.с. 80). Призначення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду (ч. 5 ст. 212 ЦПК України). Відповідач у відзиві та у запереченнях просив його повідомити про результат розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи щоразу повідомлялася належним чином за адресою реєстрації, а також їй надсилалися всі процесуальні документи (а.с. 115, 125 129, 134-136, 151 - 153). Кожного разу на адресу суду поверталися конверти з відміткою пошти «за закінченням терму зберігання».

З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином, що виключає сукупність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для винесення заочного рішення.

Крім того, сторони (позивач та відповідач МТСБУ) обмінялися процесуальними документами, у яких висловили свою позицію по справі.

Тому суд розглядає справу у порядку загального позовного провадження з винесенням судового рішення на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.09.2022р. в м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогорний, буд. 20А сталася ДТП за участю транспортного засобу «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2022р. по справі № 201/8461/22 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 15).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «Nissan Elida», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Власником транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 59).

05.10.2022р. представник ОСОБА_1 - адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування, надав весь необхідний пакет документів передбачений ст. 35 Закону, а також документи, що підтверджують евакуацію транспортного засобу (а.с. 11-14).

14.11.2022р. адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ завірену копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 (а.с. 15 17).

МСТБУ виплачено позивачці страхове відшкодування (регламентну виплату) на її особистий рахунок у розмірі 135198,34 грн., що сторонами не заперечується.

Позивачка не погодилася із розміром регламентної виплати, тому на підставі ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, замовила проведення незалежної експертизи.

Згідно із складеним на замовлення позивачки, висновком експерта Дроздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022р. (а.с. 20 29) вартість відновного ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 склала 307523,35 три., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 284983,28 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому, матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 284983,28 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 129370,04 грн.

Судовий експерт ОСОБА_4 особисто оглядав транспортний засіб, здійснював заміри і фотографії, про що складний протокол огляду КТЗ від 20.10.2022р. (а.с. 30 - 33).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач не погоджується із розміром регламентної виплати МТСБУ та вважає, що її розраховано і сплачено з порушенням вимог ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003р., № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395 (далі Методика).

Згідно із складеним на замовлення МТСБУ висновком судового експерта Пилипенка О.С. з автотоварознавчого дослідження № 232С22 від 25.11.2022р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає на замінені деталі - 133 798,34 грн. Вартість відновного ремонту транспортного засобу склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 290678,40 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 290678,40 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно (а.с. 81 87).

Статтею Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди,

Отже, нормою спеціального закону передбачено, що відшкодуванню підлягає а різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а не різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та утилізаційною вартістю залишків цього транспортного засобу.

Отже, встановлено, що ремонт автомобіля є економічно недоцільним, оскільки вартість ремонту перевищує вартість автомобіля на момент ДТП (автомобіль є фізично знищеним), а тому власнику підлягає відшкодуванню різниця між вартістю його транспортного засобу до та після ДТП, тобто 155613,24 грн. (284983,28 грн. (вартістю його транспортного засобу до ДТП) - 129370,04 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП)).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.03.2019р. по справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19), постанові Верховного Суду від 25.11.2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20).

При цьому, висновком експерта Пилипенко О.С. № 232С22 від 25.11.2022р., складеним на замовлення МТСБУ, також встановлено, що вартість відновного ремонту транспортного засобу склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП - 290678,40 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 290678,40 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Однак ринкова вартість транспортного засобу у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП експертом Пилипенком О.С. не розрахована.

Позивачці МТСБУ виплачено 135198,34 грн. регламентної виплати.

Отже, сума недоплаченої регламентної заплати становить 20414,90 грн. 155613,24 грн. (розмір шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.) - 135198,34 грн. (виплачена регламентна виплата).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Суд бере до уваги указаний висновок експерта Дроздова Ю.В. як належний і допустимий доказ з огляду на те, що статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експертного дослідження експерта Дроздова Ю.В. зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с. 20).

З огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Під час розгляду справи відповідачем (МТСБУ) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем висновок експерта є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП. Відповідач також не звертався до суду із клопотанням про призначення експертизи.

Експерт ОСОБА_4 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вишу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення - товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» свідоцтво № 544 від 28.09.2001р., видане на підставі рішення Центральної експертно- жваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, на момент надання висновку дійсне (до 21 грудня 2023 року) (а.с. 20, 53).

Висновок експертом Дроздовим Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022р. складено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет.

21.09.2019р. набрало чинності розпорядження Нацкомфінпослуг «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09.04.2019р. № 538, розроблене відповідно до подання МТСБУ. Згідно розпорядження, страхові суми за договорами обов`язкового страхування: за шкоду, заподіяну майну потерпілих збільшено до 130 000,00 грн.

Оскільки, МТСБУ виплачено позивачці лише 135198,34 грн., то сума недоплаченої регламентної виплати складатиме 20 414,90 грн. (155613,24 грн. - 135198,34 грн.)

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення регламентної виплати підлягають задоволенню та з МТСБУ підлягає стягненню 20 414,90 грн. недоплаченої регламентної виплати у межах ліміту відповідальності.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Фактичні витрати на ремонт пошкодженого автомобіля склали 215353,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі № 6 від 30.01.2023р., підписаним між представником позивачки та ФОП ОСОБА_5 , квитанціями про сплату послуг (а.с. 57,58).

Максимальний ліміт відповідальності МТСБУ за заподіяну шкоду складає 160000,00 грн. Таким чином, на підставі ст. 1194 ЦК України, розмір невідшкодованої шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 складатиме 55 353,00 грн. (215353,00 грн. - 160000,00 грн.).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено, то їх слід розподілити таким чином.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1073,60 грн. за позовні вимоги майнового характеру (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідачів, з урахуванням того такий розмір є мінімальною ставкою судового збору, менше якої не сплачується, пропорційно задоволеним вимогам, із МТСБУ 784,37 грн., із ОСОБА_2 289,22 грн.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 2650,00 грн. (а.с. 54), а також приймаючи до уваги задоволення позову до МТСБУ повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 2650,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно зі статтею 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №826/856/18 від 22.12.2018р. зазначається, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №922/1163/18 від 06.03.2019р. містить висновок, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

На підтвердження надання правової допомоги представником позивача адвокатом Демарчуком М.В. надано суду свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 17.03.2023р., довіреність, додаток № 1 до цього договору від 17.03.2023р., яким обумовлено фіксований розмір гонорару в сумі 7000,00 грн., акт приймання-передачі виконаних робіт від 20.03.2023р. на суму 7000,000 грн. (а.с. 63 - 69).

Суд вважає, що витрати на надання професійної правничої допомоги підтверджені належними доказами, є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому відхиляє клопотання відповідача про відмову у їх стягненні як необґрунтоване.

З урахуванням задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу в розмір 7000,00 грн., пропорційно задоволеним вимогам, із МТСБУ 5114,20 грн., із ОСОБА_2 1885,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити .

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди (регламентної виплати), завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 20414,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 55 353,00 грн.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 8548,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 2175,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 10 липня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова