Провадження №2/523/328/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" серпня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/16407/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 17.05.2022 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia», д/н НОМЕР_1 , у м. Одеса по пр. Небесної Сотні, 2, не вибрав безпечної швидкості і безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_2 . Постановою Київського районного суду м Одеси від 12.07.2022 року за результатами розгляду справи № 947/10421/22 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля, ОСОБА_1 з метою визначення вартості матеріальної шкоди, звернувся до судового експерта Крутих Є.О. для проведення експертного товарознавчого дослідження. Так, згідно Висновку експерта № 42-22 від 07.06.2022 року вартість матеріального збитку власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 17.05.2022 року, складає 41650,59 грн. За проведення експертного дослідження позивачем були понесені витрати у розмірі 3000,00 грн.

Також, позивач зазначає про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що призвели до дорожньо - транспортної пригоди, ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що після вказаної події позивача переслідує почуття тривоги, порушення режиму сну та знервований стан. Заподіяну моральну шкоду позивачу оцінює у грошовому еквіваленті у розмірі 10000,00 грн.

Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну шкоду, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 44650,59 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 17.03.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовній вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль марки «Volkswagen Caddy», р.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 (а.с. 10 - 11).

17.05.2022 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia», д/н НОМЕР_1 , у м. Одеса по пр. Небесної Сотні, 2, не вибрав безпечної швидкості і безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З наявної в матеріалах справи копії Постанови Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2022 року у справі № 947/10421/22 вбачається, що гр. ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України за результатами вказаної дорожньо - транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу (а.с. 46 - 46).

У зв`язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля, ОСОБА_1 з метою визначення вартості матеріальної шкоди, звернувся до судового експерта Крутих Є.О. для проведення експертного товарознавчого дослідження.

Так, згідно Висновку експерта № 42-22 від 07.06.2022 року вартість матеріального збитку власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 17.05.2022 року, складає 41650,59 грн. Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи вказаним Висновком експерта № 42-22 від 07.06.2022 року (а.с. 13 - 42).

За проведення експертного дослідження позивачем були понесені витрати у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією меморіального ордеру № @2PL93901 від 07.06.2022 року (а.с. 12).

Оскільки на момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди автомобіль відповідача ОСОБА_2 не було застраховано відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, листом МТСБУ від 27.09.2022 року за № 3-01б/21603 ОСОБА_1 було відмовлено у відшкодуванні шкоди з тих підстав, що належний йому автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_2 не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не є забезпеченим.

Оцінюючи докази суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально - правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що на момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди автомобілі позивача та відповідача не були застраховані згідно вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд доходить висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту його порушеного права, а саме звернення з даними позовними вимогами безпосередньо до заподіювача шкоди.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідальність у таких випадках несе винна особа, яка є власником автомобіля чи особа, яка керувала автомобілем із вини такої сталася дорожньо - транспортна пригода.

Згідно приписів ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не відшкодував позивачу заподіяні збитки у зв`язку із пошкодження належного йому автомобіля марки «Volkswagen Caddy», що стало підставою звернення останнього до суду за захистом свого порушеного права. Докази протилежного відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, розмір заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди становить 44650,59 грн., з яких 41650,59 грн. - вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, 3000,00 грн. - витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується з доводами позивача що внаслідок доржньо - транспортної пригоди, що сталося з вини відповідача ОСОБА_2 , позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від нього додаткових витрат часу та матеріальних зусиль.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які він зазнав в результаті дорожньо - транспортної пригоди, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 10000 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної у сумі 5000 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_2 слід тягнути на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 44650,59 грн., та заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 280 - 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 44650/сорок чотири тисячі шістсот п`ятдесят/ грн. 59 коп., а також заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000/п`ять тисяч/ грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481/дві тисячі чотириста вісімдесят один/ грн. 00 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 - 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер