Провадження № 22-ц/801/1712/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 рокуСправа № 127/17617/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Войтка Ю. Б., Голоти Л. О.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової і моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Чубенко Сніжаною Василівною, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, постановлену в цій справі 11 липня 2023 року в м. Вінниці суддею цього суду Венгрин О. О.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 9087 грн 44 коп, моральну шкоду 454 грн 37 коп. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 381 грн 68 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 липня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Чубенко С. В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила стягнути з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 11 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Чубенко С. В., подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші ніж судовий збір судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційним судом встановлено, що 10 липня 2023 року представник позивача адвокат Чубенко С.В. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. До заяви долучено акт виконаних робіт від 02 червня 2023 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт з надання правничої допомоги склала 26 000 грн (а. с. 170-172).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що, 08 травня 2023 року, при проголошенні скороченого судового рішення сторони присутні не були, про що свідчить довідка, складена секретарем судового засідання Паук Н.В. (а.с.159), повний текст рішення складено 22 травня 2023 року (а.с. 164), то останнім днем подання доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу було 27 травня 2023 року.

Однак, заява про ухвалення додаткового рішення із долученням відповідних доказів подана лише 10 липня 2023 року, тобто поза межами встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді вбачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу.

Такі висновки містяться у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, що згідно статті 263 ЦПК України повинні бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, передбачений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК).

За приписами статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Встановивши, що за наведених вище обставин ОСОБА_1 та її представником пропущено строк для подання доказів понесення нею витрат на правничу допомогу, при цьому, у своїй заяві заявниця не просила поновити цей строк, не вказала поважних причин його пропуску та не надала доказів на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення

Доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно залишив без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки у позовній заяві позивач зазначала, шо попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу складає 30 000 грн є необґрунтованими, через те, що докази на їх підтвердження були подані вже після ухвалення судового рішення з порушенням встановленого законом п`ятиденного строку, зокрема більш ніж через місяць.

Крім того апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та справа "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine), заява N 50966/99, рішення від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути, зокрема, адвокат.

Отже, представник має повну вищу юридичну освіту, зобов`язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права. Таким чином, представник за згодою свого довірителя/підзахисного, надає особі професійну та кваліфіковану правничу допомогу.

Такі дії та бездіяльність, а саме подання заяви про ухвалення додаткового рішення з пропуском встановленого законом п`ятиденного строку на її подання більш ніж на місяць, свідчать про неналежне виконання представником своїх процесуальних обов`язків та недобросовісне користування своїми процесуальними правами.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за поданою заявою, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ухвали, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Чубенко Сніжаною Василівною, залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Ю. Б. Войтко

Л. О. Голота