Справа № 405/5637/23
УХВАЛА

14.08.2023 суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця Чумак Віталія Миколайовича, Фортеччного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального Управління МЮ (м. Дніпро), ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, захист прав споживача

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до приватного виконавця Чумак Віталія Миколайовича, Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального Управління МЮ (м. Дніпро), ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, захист прав споживача, в якій просять визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-3488/30 від 25.06.2010 р., виданий Кіровський районним судом м. Кіровограда, яким стягнуто з них на користь ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 498,32 доларів США та 2 690,76 грн.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровграда і подана з порушенням правил підсудності, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак в порушення даних вимого закону, позивач у своїй позовній заяві взагалі не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Норма частини 2 статті 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є однією з підстав для закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, вимога позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а в позовній заяві не зазначено обґрунтування вимог позивача у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначено про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», за наведених обставин, враховуючи, що виконавчий лист № 2-3488/30 від 25.06.2010 р. Ленінським районним судом м. Кіровограда не видавався, згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд, приходжу до висновку, що зазначена справа не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, на розгляд якого вона надійшла, та вважаю за необхідне на підставі ст. 432 ЦПК України передати дану справу на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця Чумак Віталія Миколайовича, Фортеччного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального Управління МЮ (м. Дніпро), ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, захист прав споживача

передати на розгляд за підсудністю до Кіровського районного суду м. Кіровограда (місцезнаходження: 25013, м. Кропивницький, вул. Габдрахманова, 7).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко