Провадження № 2/127/2278/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Антонюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Вінниця, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1202, сторони зареєстрували шлюб. За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Вінницького міського суду від 04.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

З боржника в примусовому порядку стягуються аліменти, заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.2023 року становить 674,55 гри.

Позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей або осіб, які перебувають на його утриманні не має, офіційно працевлаштований, отже має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину.

На неодноразові звернення позивача з проханням брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, відповідач не реагує.

З 2017 року позивач самостійно несе додаткові витрати на дитину пов`язані із забезпеченням для неї гідних умов проживання. Після розлучення з 2017 року дитина проживає з позивачем та всі витрати на лікування та додаткове навчання позивач сплачує самостійно, відповідач не бере участі в оплаті лікування та додаткового навчання дитини, про що свідчить Рішення Вінницького міського суду Вінницької області №127/14022/21 від 21.09.2021 року про стягнення додаткових витрат на дитину, яке було задоволено.

З 2021 року відповідач також не приймає матеріальної участі у житті дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача, оплату канцтоварів в період з серпня 2021 року по червень 2023 року становить 1453,67 грн., оплата за атласи для навчання у школі у сумі 77 грн.

Крім того, позивач зазначає, що донька має захворювання, а саме S-подібний грудо-поперечний сколіоз. В рекомендаціях дитячого лікаря ортопеда вказано плавання для дитини. Це зазначено у консультативному висновку спеціаліста дитячого ортопеда Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини».

Тому в період з серпня 2021 року по вересень 2021 року ОСОБА_3 відвідувала секцію плавання у басейні «Маяк» по АДРЕСА_1 .

Відтак загальна сума оплати за тренерські послуги та відвідування басейну становить 1 380 грн.

Також донька уже кілька років має вроджене захворювання серця «Невелику мітральну недостатність». Діагноз вказаний у Виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , виданій Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» та в Довідці від 31.08.2021 року, виданій КНП «ЦПМСД №3. Відтоді, що 6 місяців дитині проводять ЕХО КГ та УЗД серця. Позивачем було сплачено 177,19 грн. за діагностику серця, а саме за ехокардіографію ОСОБА_3 .

В червні 2023 року в Медичному центрі «Альтамедика» дитині проведена процедура Кріодеструкція пухлин шкіри (папілом, бородавок). Сплачено за процедуру 520 грн.

Для оплати проїзду в міському транспорті дитині була придбана учнівська муніципальна картка № НОМЕР_1 в Комунальному підприємстві «Вінницякартсервіс» на суму 61,41 грн.

Поповнення учнівської муніципальної картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Медіа СВ» на загальну суму 400 грн.

Крім того, позивачем сплачено лікування дитини в Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницька міська клінічна лікарня №1 "в розмірі 3 866 грн.

Також, донька відвідує «Вінницьку музичну школу №1 BMP, за спеціальністю «скрипка», оплата за лютий 2022 року становила 1 245 грн. Надалі оплата за кожен навчальний місяць 2022-2023 pp. становила 225 грн., Відтак загальна сума з вересня 2022 року по травень 2023 становила відповідно 2 025 грн. Всього витрат за навчання у «Вінницькій музичній школі №1 BMP позивачем понесено на суму 3 270 грн.

Також для навчання грі на скрипці у «Вінницькій музичній школі №1 ВМР, позивачем був придбаний музичний інструмент - скрипка 4/4 з кейсом на суму 7 955 грн. у ФОП ОСОБА_4 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відтак, загальна сума понесених витрат позивача на лікування та навчання дитини становить 19 160,27 грн.

На думку позивача, відповідач повинен брати участь у поточних додаткових витратах на утримання доньки, однак він добровільно компенсувати понесені нею витрати відмовляється, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутись до суду із даною позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 9 580,13 грн., що становить половину суми додаткових витрат, понесених позивачем за період з серпня 2021 року по червень 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем надано відзив до позовної в якому зазначено, що ним оплачувались додаткові витрати на дитину, а також ОСОБА_3 проживала разом з відповідачем в період з 18.03.2021 року по 07.07.2021 року, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2017 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 14.07.2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1202, було розірвано (а.с. 10).

Відповідно до виконавчого листа від 26.07.2017 року на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з звернення до суду з даним позовом тобто з 13.06.2017 р., до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість у відповідача по аліментах станом на 31.05.2023 року становить 674,55 грн.(а.с.15).

Відповідно до довідки ПП «Добробут-Він» за №99 від 13.06.2023 року, ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.16)

Довідкою з КЗ «Вінницький ліцей №34» від 13.06.2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно навчається з 2022-2023 році в 6А класі даного навчального закладу. (а.с.17)

З квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що нею на канцелярські товари в період з серпня 2021 року по червень 2023 року витрачено 1 453,67 грн., на придбання атласу 36 грн. та на робочий зошит (Фінансова грамотність) 41 грн. (а.с.18-24).

Як вбачається із консультативного висновку спеціаліста дитячого ортопеда Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини», у ОСОБА_3 встановлено діагноз: S-подібний грудо-поперечний сколіоз.(а.с. 25,30).

Відповідно до товарного чеку та квитанцій, в період з серпня 2021 року по вересень 2021 року ОСОБА_3 відвідувала секцію плавання у басейні «Маяк» по АДРЕСА_1 , оплата якого склала 1 380 грн. (а.с.28-29)

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , виданої Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» та довідки від 31.08.2021 року виданої КНП «ЦПМСД №3, ОСОБА_3 має вроджене захворювання серця «Невелику мітральну недостатність», тому кожних 6 місяців їй проводять ЕХО КГ та УЗД серця, на що було витрачено 177,19 грн. за діагностику серця, а саме за ехокардіографію Петренко Вероніці.( а.с.31-32)

В червні 2023 року в Медичному центрі «Альтамедика» ОСОБА_3 проведена процедура Кріодеструкція пухлин шкіри (папілом, бородавок). Сплачено за процедуру 520 грн.(а.с.35-38)

Для оплати проїзду в міському транспорті ОСОБА_3 було придбано учнівська муніципальна картка №155130912 в Комунальному підприємстві «Вінницякартсервіс» на суму 61,41 грн., яка поповнена на рахунок ТОВ «Медіа СВ» на загальну суму 400 грн.(а.с.39-42)

Відповідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 14.06.2023 року та копій квитанцій, позивачем сплачено лікування дитини в Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницька міська клінічна лікарня №1 " в розмірі 3 866 грн. (а.с.43-50)

Довідкою від 05.06.2023 року за №99 підтверджено, що ОСОБА_3 відвідує «Вінницьку музичну школу №1 BMP, за спеціальністю «скрипка», оплата якого в період з лютого 2022 року по травень 2023 року складає 3 270 грн. Також, позивачем придбаний музичний інструмент скрипка 4/4 з кейсом на суму 7 955 грн. у ФОП ОСОБА_4 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».(а.с.51-59)

Суд не приймає заперечення відповідача на позовну заяву, оскільки вони не обгрунтовані та жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються. В підтвердження своїх заперечень на позовні вимоги відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копії квитанцій та чеків, однак подані документи жодним чином не підтверджують факт понесення саме відповідачем витрат на придбані товари та послуги, платником зазначено ОСОБА_3 . Крім того, долучена до відзиву копія Акта про проживання без реєстрації від 10.07.2021 року, належним чином не завірена, а тому не може бути прийнята судом до уваги на підставі вимог ст.95 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року та рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 зазначив, що «…між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як визначено ст.ст. 141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст.185 ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

У п. п. 18, 19 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз`яснено, що до передбаченої ст.185СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини

Окрім цього, слід зауважити, що звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні доньки, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає до стягнення сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 180, 182, 184, 185, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 9 580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 13 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: