Справа № 756/9791/23
Провадження № 2/756/4340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, в якому позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 23486,88 грн. та судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 вищезазначений позов розподілено судді Ткач М.М.

01.08.2023 судом був зроблений запит до Департамента з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації КП ГІОЦ «Реєстр територіальної громади м. Києва» щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

08.08.2023 на адресу суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА надійшла відповідь.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Судом не встановлено підстав для визначення підсудності справи в порядку ч. 6 ст. 28 ЦПК України, за якою позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, оскільки в даному випадку позов заявлено про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем власнику застрахованого автомобіля. Отже, позов не стосується відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №752/22030/18, провадження № 61-11326св19.

Як вбачається з відповіді з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА від 08.08.2023 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Оболонського районного суду м. Києва.

З огляду на те що відповідач не має зареєстрованого місця проживання (перебування) на території Оболонського району міста Києва, даний позов не підсудний Оболонському районному суду міста Києва.

За вказаних обставин справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, а відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків в порядку регресу до Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків в порядку регресу, разом з доданими до неї документами, направити за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва (м. Київ, вулиця Дегтярівська, 31А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач