Справа № 461/448/23 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/1120/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

Гнатишака О.В. представника АТ КБ «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Бережної Наталії Миколаївни, представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року закрито провадження у справі за позовомАкціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому «Банк») до ОСОБА_1 про стягнення зі згаданого відповідача на користь Банку 33 600 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором, який був укладеним між згаданими сторонами 30.05.2008 року, а також судових витрат: з підстав, що передбачені пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, а саме наявності рішення Сихівського районного суду міста Львова від 11 листопада 2022 року по справі № 461/4052/22, що набрало законної сили: також за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення 33 600 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором від 30.05.2008 року (а.с. 112-113).

06 квітня 2023 року вже іншою ухвалою Сихівського районного суду міста Львова за вищезгадані зловживання процесуальними правами, а саме: подання позивачем позову до суду за наявності вже рішення суду, яке набрало законної сили, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, застосовано до Банку захід процесуального примусу у виді стягнення зі згаданого позивача штрафу в дохід держави у розмірі 3 (трьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8 052 грн. (а.с. 115-117).

Вищезгадану ухвалу про застосування до Банку заходів процесуального примусу у виді штрафу оскаржила представник Банку, яка просить цю ухвалу скасувати, покликаючись на її безпідставність та порушення норм процесуального права.

Стверджує, що «повторна подача позовної заяви до ОСОБА_1 є ніщо іншим як технічною помилкою, а не умисною дією співробітника Банку з метою порушення процесуальними правами», а тому вважає, що «суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що подача Банком двох тотожних позовів до ОСОБА_1 є зловживанням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» процесуальними правами» (а.с. 144-146).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Згідно із ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Види заходів процесуального примусу передбачені ст. 144 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

На підставі ч. 1ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається самим апелянтом та обставина, що станом на день звернення представника Банку Гребенюка О.С. до суду з даним позовом (датованим 13.01.2023 року) вже було наявним рішення суду від 11.11.2022 року, яке набрало законної сили 13.12.2022 року, по справі за аналогічним позовом Банку (також підписаним представником Гребенюком О.С.) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відтак ці обставини (у відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України) доказуванню не підлягають.

В апеляції стверджується, що «повторна подача позовної заяви до ОСОБА_1 є ніщо іншим як технічною помилкою, а не умисною дією співробітника Банку з метою порушення процесуальними правами».

Тобто, щонайменше апелянтом визнається допущення саме ним «технічної помилки».

Частиною 6 статті 148 ЦПК України суду надано право скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Однак, позивач (апелянт) до суду першої інстанції з заявою (клопотанням) з відповідними поясненнями - про скасування постановленої ним ухвали про стягнення штрафу не звертався, а подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, стверджуючи, що саме суд (а не сам позивач/апелянт !) порушив норми процесуального права при постановленні ним оскаржуваної ухвали.

В апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали (які саме обставини та (чи) докази судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено, які саме норми процесуального права судом першої інстанції було порушено.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 148 ч.4, 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бережної Наталії Миколаївни, представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 18 серпня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.