Провадження №4-с/389/5/23
Ухвала

іменем України

17 серпня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа (стягувач): відділ поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області,

за участю: представника скаржника адвоката Іващенка І.Ю.,

встановив:

ОСОБА_1 07.08.2023 звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи тим, що постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.01.2022 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. На виконання вказаного судового рішення Знам`янським відділом ДВС 26.04.2022 відкрито виконавче провадження №68872877. В межах даного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Некрасовим В.С. 05.05.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У липні 2023 скаржник дізнався, що його картковий рахунок, на який надходить пенсія, повністю арештований, тому подав відповідну скаргу до керівництва Знам`янського відділу ДВС. Постановою начальника вказаного відділу ДВС від 18.07.2023 визначено поточний рахунок боржника у банку для здійснення видаткових операцій в розмірі 13 400 грн. Про наявність такої постанови скаржнику стало відомо 26.07.2023.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність Знам`янського відділу ДВС, яка полягає у тому, що не вжито заходів щодо припинення стягнень на пенсію, яку він отримує в АКБ «Індустріалбанк», скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.01.2023, винесену у виконавчому провадженні №68872877 та зобов`язати Знам`янський відділ ДВС припинити стягнення на пенсію, яку він отримує, мотивуючи тим, що суб`єкт оскарження не перевіряв цільове використання рахунку та відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не визначив розмір відрахувань, а також не припинив звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, як того вимагає Закон України «Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Іващенко І.Ю. вимоги, викладені у скарзі, підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник Знам`янського відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданих письмових заперечень, вирішення питання залишила на розсуд суду.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши представника скаржника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Таким чином, зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.10.2019 у справі №346/79/17.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень. Отже, і механізм судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, не підлягає застосуванню до цих правовідносин (щодо накладення адміністративного стягнення).

Тобто, згідно з наведеними нормами ЦПК України та КАС України, право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку судового контролю пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами цивільного та адміністративного судочинства відповідно, та його примусовим виконанням.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_1 , оскаржувані ним дії державного виконавця стосуються примусового виконання судового рішення про накладення адміністративного стягнення.

Такі справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Водночас, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (пункт 1); адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті (пункт 4).

Відповідно до ч.2 вказаної статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на наведені положення ст.447 ЦПК України та ч.1 ст.287 КАС України, оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, тому розгляд такої скарги в порядку цивільного судочинства неможливий, а вирішення цього спору підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2019 у справі №757/62025/17-ц, згідно з яким: «…Оскільки у справі, яка розглядається, особа оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, то висновки судів попередніх інстанцій про неможливість її розгляду в порядку цивільного судочинства є правильними. Суд обґрунтовано зробив висновок про наявність правових підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 122 ЦПК України у чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали редакції, для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на те, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів…».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене та враховуючи характер правовідносин, те, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Суд роз`яснює скаржнику право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою з приводу дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку ст.287 КАС України, яка, з огляду на зміст ст.20 КАС України, розглядається окружним адміністративним судом.

При цьому суд звертає увагу, що Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.06.2023 під час перегляду справи №334/763/23 за подібних правовідносин роз`яснив, що «рішення дії або бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого документа підлягають оскарженню до окружного адміністративного суду, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. В свою чергу, місцевим загальним судам як адміністративним підсудні лише ті спори з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, які виникли при виконанні судових рішень, прийнятих місцевим загальним судом як адміністративним судом, визначених пунктами 1-3 частини 1 ст.20 КАС України.

Таким чином, виходячи з положень ст.287 КАС України, розгляд даної справи повинен був здійснюватися в порядку адміністративного судочинства, відповідним окружним адміністративним судом».

Керуючись ст.ст.255, 260, 261, 447 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа (стягувач): відділ поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, закрити.

Роз`яснити скаржнику право на звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22.08.2023.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва