Номер провадження: 22-ц/813/1949/23
Справа № 522/6195/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

відповідача акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», представника Собчука О.В.,

від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» - не з`явились,

від відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, акціонерного товариства «Оксі Банк» - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської О.С. не з`явились,

переглянувши справу №522/6195/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмили Василівни, за участю третіх осіб акціонерного товариства «Оксі Банк», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, виключення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року у складі судді Донцова Д.Ю., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 15 квітня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 30 листопада 2007 року уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір №014/79729/74/86458, за яким отримала в кредит 101500,00 доларів США під 12,65% річних строком на 228 місяців. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» іпотечний договір від 30 листопада 2007 року, за яким передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . У квітні 2020 року стало відомо про ряд відступлень прав вимоги та останню реєстрацію іпотекодержателем ОСОБА_3 . Позивач вважає, що здійснено спробу маскування договору факторингу, в якому фактором у порушення статей 1077, 1078 ЦК України виступила фізична особа ОСОБА_3 , під договір цесії. Про укладення договорів про відступлення прав вимоги не була повідомлена чим порушено право іпотекодавця на обізнаність про нового іпотекодержателя. Вважає, що договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №324 від 26 лютого 2020 року є фіктивним, оскільки не був спрямований на реальне настання/створення правових наслідків; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №325 від 26 лютого 2020 року є недійсним, оскільки було порушено суб`єктний склад правочину факторингу, так як фактором не може бути фізична особа. Крім того, обидва правочини вчинялись під час дії арешту, накладеного приватним виконавцем на речове право власності ОСОБА_1 на обтяжену АТ «Райффайзен Банк Аваль» квартиру під час проведення виконавчого провадження без застосування процедури заміни стягувача у виконавчому провадженні, тобто у порушення існуючих правил державної реєстрації прав та правил проведення виконавчого провадження.

Позивач ОСОБА_1 просила:

визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер 324, виданий 26 лютого 2020 року, видавник ОСОБА_5 ;

визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер 325, виданий 26 лютого 2020 року, видавник ОСОБА_5 ;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51346606 від 26 лютого 2020 року, 17:52:19, приватний нотаріус Черленюх Л.В.;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51346660 від 26 лютого 2020 року, 17:55:09, приватний нотаріус Черленюх Л.В. (т.1 а.с.4-9).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.59-60).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову (т.1 а.с.62-63).

Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 позов не визнав, зазначивши у відзиві про відсутність підстав для визнання договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки фіктивними з огляду на наступне. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для виду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Умовами Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року за реєстровим №324, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», та Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року за реєстровим №325, укладеним між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», були передбачені умов передачі права вимоги за Договором іпотеки №б/н від 30 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим №5555. Одночасно з укладенням цих договорів приватним нотаріусом Черленюх Л.В. на підставі підписаних новим кредитором заяв були внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що також є підтвердженням дійсності правочину та вчинення сторонами необхідних для досягнення правового результату дій. Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений 26 лютого 2020 року за №324, та Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений 26 лютого 2020 року за №325 є виконаними, оскільки на виконання договору іпотекодержатель передав новому кредитору права вимоги за Договором іпотеки №б/н від 30 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим №5555, у зв`язку з чим новий кредитор набув статусу іпотекодержателя за Договором іпотеки. У зв`язку з відсутністю правових підстав для визнання недійсним Договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26 лютого 2020 року інші похідні вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень також не підлягають задоволенню (т.1 а.с.69-71).

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надала відповідь на відзив, за змістом якої ОСОБА_3 не є стороною перших двох договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» відповідно, тому судження його представника щодо дійсності, фіктивності цих правочинів є лише припущеннями, які не підтверджені доказами (т.1 а.с.103-104).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року витребувано у ТОВ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», ОСОБА_3 договори відступлення права вимоги; витребувано у нотаріуса Черленюх А.В. документи, на підставі, яких прийнято спірні рішення; витребувано у Одеської міської ради реєстраційні справи щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.111-112).

06 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та окрім первісно заявлених вимог також просила визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Янковською О.С. 27 лютого 2020 року, та скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (т.1 а.с.163-164).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб АТ «Оксі Банк» та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковську О.С. (т.1 а.с.113-114).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.170-171).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року (описку виправлено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи (т.2 а.с.131-132).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсним, виключення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (т.2 а.с.133-142).

Висновок суду мотивовано тим, що при укладенні між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 27 лютого 2020 року сторони керувались положеннями статей 512-519 ЦК України. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ОСОБА_3 договір є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним. Належних та допустимих доказів того, що під час переходу від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до АТ «Оксі Банк», від АТ «Оксі Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», від ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_3 прав кредитора у зобов`язанні будь-яким чином збільшився та/або змінився обсяг зобов`язань за кредитним договором, справа не містить. Позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що від визнання у судовому порядку недійсними договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки залежить подальша можливість законної реалізації позивачем обов`язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, а змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора, то позивачем не доведено яке саме право позивача порушене та в чому полягає його порушення. Суд дійшов висновку, що під час укладення договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки відповідачами не було порушено прав та обов`язків позивача в даній справі. Інші доводи та обґрунтування позову не дають підстав для висновку про те, що оскаржувані договори укладені без додержання норм матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.151-154).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» є договорами факторингу, тому наступне відступлення права грошової вимоги відбулося з порушенням, так як ОСОБА_3 є фізичною особою. Суд не встановив дійсну природу правовідносин та дійшов невірних висновків про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Позивач просить визнати недійсними договори, сторонами у яких є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», при цьому у справі АТ «Оксі Банк» залучено в якості третьої особи. Не залучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Договори відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, які стосуються та укладені з АТ «Райффайзен Банк Аваль, вчинені у відповідальності до вимог чинного законодавства та умов цих договорів. Іпотека є акцесорним зобов`язанням, що залежить від дійсності основного кредитного зобов`язання. Позивач питання недійсності відступлення права вимоги за кредитним договором не порушувала, а саме за цим договором до нового кредитора переходять права вимоги за договорами забезпечення. Кредитним договором та Договором іпотеки не встановлено, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав вимоги за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Спірні договори були укладені згідно норм чинного законодавства України, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, тому договори є укладеними, дійсними та законними. Посилання позивача як на підставу задоволення позовних вимог на статтю 203 ЦК України є безпідставним (т.2 а.с.217-219).

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 заперечення щодо змісту та вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Щодо посилання позивача на порушення судом статті 241 ЦПК України, то ЦПК України не містить заборони повернення до попередніх стадій судового розгляду у разі необхідності розгляду питань, які мають бути розглянуті на відповідній стадії судового розгляду. Щодо внесення змін до записів про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень під час дії запису про обтяження за №31967165 від 12 червня 2019 року, то позивачем не наданого правового обґрунтування в чому саме полягало порушення та які норми були порушені. Щодо відсутності підстав для визнання договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки фіктивними, то позивачем не доведено відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права. З доказів у справі вбачається, що станом на момент укладення договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, сума заборгованості в повному обсязі сплачена не була. Позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що від визнання у судовому порядку недійсними договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки залежить подальша можливість законної реалізації позивачем обов`язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Під час укладення договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки відповідачами не порушено прав та обов`язків позивача.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Кредитний договір №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року, за яким надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 101500,00 доларів США на строк по 30 листопада 2026 року.

Між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. 30 листопада 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №5555, за яким передано в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» () та акціонерним товариством «Оксі Банк» () укладено Договір про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року за Кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року.

Між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» () та акціонерним товариством «Оксі Банк» () укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №324.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51346606 від 26 лютого 2020 року прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., іпотекодержатель акціонерне товариство «Оксі Банк» ().

Між акціонерним товариством «Оксі Банк» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» () укладено Договір про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року за Кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року.

Між акціонерним товариством «Оксі Банк» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» () укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №325.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51346660 від 26 лютого 2020 року прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., іпотекодержатель товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» ().

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» () та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) укладено Договір про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року за Кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» () та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янковською О.С. 27 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №511.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51368874 від 27 лютого 2020 року прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янковською О.С., іпотекодержатель ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор ( частина 1 статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).

Правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у тій же формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятнадцятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч.ч.1, 2, 3 ст.24 Закону України «Про іпотеку»).

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року виникло кредитне зобов`язання, виконання за яким забезпечено укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Колодяжною А.В. 30 листопада 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №5555.

Заміна кредитора у основному зобов`язанні, що виникло на підставі Кредитного договору №014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року, відбулася з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Оксі Банк», потому на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», потому на ОСОБА_3 внаслідок передання кожним з них почергово своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а саме внаслідок укладення Договору про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», потому укладення Договору про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», потому укладення Договору про відступлення права вимоги від 26 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ОСОБА_3 , що відповідає положенням пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України.

Правочини щодо зміни кредитора у основному зобов`язанні вчинені у тій же формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передано новому кредиторові, що відповідає положенням частини 1 статті 513 ЦК України.

Заміна кредитора у основному зобов`язанні здійснена без згоди боржника ОСОБА_1 , оскільки інше кредитним договором або законом не встановлено, що відповідає положенням частини 1 статті 516 ЦК України.

До нових кредиторів почергово перейшли права первісного кредитора у основному зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, оскільки іншого кредитним договором або законом не встановлено, що відповідає положенням частини 1 статті 514 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 заміну кредитора у основному зобов`язанні не оскаржує, договори про відступлення права вимоги за кредитним договором визнати недійсними не просить.

За позовними вимогами ОСОБА_1 просить визнати недійсними договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за цими договорами.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодержателя або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Іпотека регулюється Законом України «Про іпотеку».

У розумінні частини 2 статті 548 ЦК України недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не передбачено Цивільним кодексом України.

Додатковий (акцесорний) характер забезпечувального зобов`язання проявляється також у тому, що із припиненням основного зобов`язання припиняється і зобов`язання, яке його забезпечує.

Залежність забезпечувального зобов`язання від основного зобов`язання є загальним правилом.

Заміна іпотекодержателя у забезпечувальному зобов`язанні, що виникло на підставі Договору іпотеки, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Колодяжною А.В. 30 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №5555, відбулася з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Оксі Банк», потому на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», потому на ОСОБА_3 внаслідок передання кожним з них почергово своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а саме внаслідок:

укладення Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №324;

укладення Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 26 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №325;

укладення Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янковською О.С. 27 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №511;

що відповідає положенням пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України.

Правочини щодо зміни іпотекодержателя у забезпечувальному зобов`язанні вчинені у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, тобто вчинені у тій же формі, що і правочин (договір іпотеки), на підставі якого виникло забезпечувальне зобов`язання, право вимоги за яким передано новому іпотекодержателю, що відповідає положенням частини 1 статті 513 ЦК України та частини 3 статті 24 Закону України «Про іпотеку».

Правочини щодо зміни іпотекодержателя у забезпечувальному зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину (договору іпотеки), що підлягає державній реєстрації, зареєстровані в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину (договору іпотеки), що відповідає положенням частини 2 статті 513 ЦК України, частини 3 статті 24 Закону України «Про іпотеку».

Заміна іпотекодержателя у забезпечувальному зобов`язанні здійснена без згоди боржника ОСОБА_1 , оскільки інше кредитним договором, договором іпотеки або законом не встановлено, що відповідає положенням частини 1 статті 516 ЦК України та частин 1 статті 24 Закону України «Про іпотеку».

До нових іпотекодержателів почергово перейшли права первісного іпотекодержателя у забезпечувальному зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, оскільки іншого іпотечним договором або законом не встановлено, що відповідає положенням частини 1 статті 514 ЦК України.

Згідно встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, будь-який правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним; правочин може бути визнаний недійсним лише у випадках, передбачених законодавством.

Оспорені ОСОБА_1 договори відступлення права вимоги за договором іпотеки укладено сторонами у належній формі, нотаріально посвідчено та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Отже, спірні договори як правочини є правомірними, їх недійсність законом прямо не встановлена, правові підстави для визнання спірних договорів недійсними судом відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом статті 241 ЦПК України не приймаються, так як Цивільний процесуальний кодекс України не містить заборони щодо повернення до попередніх стадій судового розгляду у разі необхідності розгляду питань, які мають бути розглянуті.

Доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом норм матеріального права, які підлягали застосуванню, не приймаються, так як відсутні правові підстави для визнання на підставі зазначених у позовній заяві статей 203, 204, 234, 1077, 1079 ЦК України, статей 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» недійсними договорів відступлення права вимоги за забезпечувальним зобов`язанням.

Наявність умислу сторін договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки (правочину) на укладення таких договорів без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлені, не встановлена. Умовами цих договорів були передбачені права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Колодяжною А.В. 30 листопада 2007 року за реєстровим №5555. Одночасно з укладенням договорів нотаріуси на підставі підписаних новими кредиторами за основним зобов`язанням заяв були внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Дане є підтвердженням дійсності правочинів та вчинення сторонами дій, необхідних для досягнення правового результату.

Суду не надано доказів того, що на момент переходу права вимоги за основним (кредитним договором) та забезпечувальним (договором іпотеки) зобов`язаннями були виконані ОСОБА_1 як боржником кредитні зобов`язання в повному обсязі, що при заміні кредитора та переході прав вимоги за основним зобов`язанням у нових кредиторів збільшувався та/або змінювався обсяг прав у зобов`язанні чи його умови.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними договорів, стороною яких вона не була, не довела в установленому законом порядку те, яким чином оспорювані договори порушують її права та законні інтереси.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для відмови у задоволенні позову. Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалось за основним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору відступлення права вимоги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не порушення прав та обов`язків позивача укладенням договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки, а оскільки вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є похідними, то підставі для їх задоволення також відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмили Василівни, за участю третіх осіб акціонерного товариства «Оксі Банк», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, виключення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 січня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова