ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/3712/22

провадження № 22-ц/4809/884/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року у складі судді Іванової Н. Ю. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з липня 2022 року і до закінчення ним навчання до 2025 року.

Позовна заява мотивована тим, що 06 вересня 2003 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружні відносини між сторонами припинились, а син проживає разом з позивачем.

ОСОБА_3 з 16 липня 2021 року навчається на денному відділенні Військової академії м. Одеса, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги

Позивач офіційно працює та її заробіток становить 14 576 грн на місяць, проте, коштів не вистачає на утримання сина.

Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого сина, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 липня 2022 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 073 грн 60 коп..

Рішення суду мотивовано тим, що повнолітній син відповідача на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим, є таким, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідач, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, ОСОБА_2 суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Довбня О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а встановлені судом обставини, які мають значення для справи, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не надала суду жодного доказу того, що ОСОБА_3 мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

В той же час, згідно матеріалів справи син сторін знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та опалата транспортних послуг.

Крім того, судом першої інстанції безпідставно не задоволене клопотання про виклик і допит як свідка ОСОБА_3 , що свідчить про те, що суд не з`ясував думку особи, права та законні інтереси якої були вирішені при розгляді даної справи.

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу адвоката Довбні О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023 без змін.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , перебуває на одному з видів військової служби, а саме: навчанні та навчається на 1 курсі денної форми навчання Військової академії м. Одеса з 16 липня 2021 року, та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг. Термін навчання 4 роки по 2025 рік.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України. У її особовій справі значаться: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 190 972,25 грн за період з січня 2022 року по червень 2022 року, включно.

ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . Нарахування заробітної плати та інших доходів складає 298 175,33 грн за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року включно.

Мотиви, з якихвиходитьапеляційний суд, та застосованінорми права

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) коженмає право на справедливий і публічнийрозглядйогосправиупродовжрозумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

В силу положень частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на правівласності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самімають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітнюдитину).

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, в тому числі яка продовжує навчання.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справідоказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 12 березня 2004 року, актовий запис № 20, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11).

За змістом копії довідки №1/55/587, виданої 05 липня 2022 року начальником відділу персоналу та стройового Військової академії, ОСОБА_3 , перебуває на одному з видів військової служби, а саме навчанні та навчається на 1 курсі денної форми навчання Військової академії м. Одеса з 16 липня 2021 року, та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг. Термін навчання 4 роки по 2025 рік (а. с. 12).

Відповідно до копії довідки від 06 липня 2022 року № 53, виданої командиром військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України. У її особовій справі значаться: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10).

Копією довідки № 58 від 14 липня 2022 року Військової частини НОМЕР_4 , грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 190 972,25 грн за період з січня 2022 року по червень 2022 року, включно (а. с. 13).

Згідно копії довідки № 236 від 30 вересня 2022 року Військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . Нарахування заробітної плати та інших доходів складає 298 175,33 грн. за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року, включно (а. с. 35).

Відповідно до копії судового наказу, виданого 11 серпня 2022 року Кіровським районним судом м. Кіровограда з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 18 липня 2022 року до 09 серпня 2025 року (а. с. 36).

Копіями наявних в матеріалах справи квитанцій підтверджується, що 08.05.2022, 12.06.2022, 24.06.2022, 10.07.2022, 05.08.2022, 28.08.2022, 28.09.2022 відповідачем на рахунок позивача було сплачено кошти в загальному розмірі 112 519,33 грн (а. с. 37-43).

Даних про те, що позивач несе витрати пов`язані з навчанням сина ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Разом з тим, з встановлених обставин справи вбачається, що повнолітній син сторін перебуває на повному утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами, таких як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у сина потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції надав неправильну оцінку наявним в матеріалах доказам та неправильно застосував норм матеріального права до спірних правовідносин, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для частвого задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Довбні О. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подання позову, в порядку розподілу судових витрат сплачений ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1 488,6 грн підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Довбні Олександра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відмовити.

Сплачений ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко