Справа № 489/1756/21
Провадження №2/489/138/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 липня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради про виділ в натурі частки майна, що є спільною частковою власністю
Представниця позивачки звернулася до суду з позовом, яким просила: виділити ОСОБА_1 22/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до фактичного користування приміщеннями житлового будинку з господарськими спорудами літ. А-1, що складається з: прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 70,3 кв. м., житловою площею 52,7 кв. м.; літньої кухні літ. Н; тамбуру до літньої кухні літ. н1; вбиральні літ. Ф; навісу літ. Ц; сараю літ. Ч; гаражу-сараю літ. Ю-2; навісу літ. Я; огорожі № 5, 6; споруди № 3, 11; припинити право спільної часткової власності на 22/100 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ; визначити порядок користування земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Мотивуючи вимоги тим, що позивачці належить на праві спільної часткової власності 22/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 та 31/100 частки земельної ділянки, яка призначена для обслуговування будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Договору дарування частки в праві власності на житловий будинок та земельну ділянку від 03.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бут Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 260. З метою подальшого поділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про порядок користування належним житловим будинком з усіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами у відповідності до належних часток в праві спільної часткової власності. Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 108 від 10.02.2021, належній позивачці частині житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями АДРЕСА_1 (літ. А-1 прим. з 2-1 по 2-6 загальною площею 70,3 кв. м., загальною площею 70,3 кв. м., літ. Н, н1, Ф, Ц, Ч, Ю-2, Я, №№ 3,5,6, ІІ) надано нову адресу: АДРЕСА_4 . Вважає, що виділ житлового будинку та земельної ділянки є можливим.
21 листопада 2022 року від представниці позивачки надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої зменшує позовні вимоги в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
28 лютого 2023 року від представниці позивачки надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить:
- виділити ОСОБА_1 22/100 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до фактичного користування житловим будинком та господарськими спорудами, із майна, що є у спільній частковій власності, які складаються з житлового будинку літ. А1 приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 52, 7 кв. м.; літня кухня літ. Н; тамбур до літньої кухні літ. н1, вбиральня літ. Ф; навіс літ. Ц; сарай літ Ч; гараж-сарай Ю-2; навіс літ Я; огорожа № 5, 6; споруди № 3, 11;
- припинити право спільної часткової власності на 22/100 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 ;
Від представника ММР надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення судового збору з ММР. Вказує, що у разі виділу співвласнику у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. До позовної заяви додано акт КП ММБТІ від 28.12.2020, визначено, що фактично знаходиться у власності позивача 22/100 частки та у ОСОБА_2 78/100 частки. За адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано майно, що належить до Миколаївської міської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради, а отже є незрозумілим зміст позовних вимог до відповідача Миколаївської міської ради та стягнення з Миколаївської міської ради судового збору. У зв`язку з наведеним, вважає, що Миколаївська міська рада є неналежним відповідачем у справі.
Ухвалою суду від 05.04.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.09.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 20.04.2023, призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 27.06.2023, поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила
Разом з відзивом на позов, від представника ММР надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить прийняти рішення за наявними матеріалами справи та в задоволенні позову в частині стягнення судового збору з Миколаївської міської ради відмовити.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_2 є власницею 78/100 частки житлового будинку з відповідними прилеглими до нього господарськими спорудами і будівлями АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування від 03.01.2003, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 33.
Як вбачається з Акту Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.12.2020, представником КП ММБТІ Івановим Д.М. здійснено обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та встановлено, що вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 675,0 кв. м. На ділянці є такі будівлі: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 144,0 кв. м., житловою площею 103,4 кв. м., літня кухня літ. Н, тамбур до літньої кухні літ. н1, сарай літ. У, вбиральня літ. Ф, навіс літ. Ц, сарай літ. Ч, гараж-сарай літ. Ю-2, навіс літ. Я, огорожа № 2, 5, 6, 7, споруди № 3, 4, І, ІІ). При опитуванні ОСОБА_1 показала, що у користуванні знаходяться: житловий будинок літ. А-1, приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 70,3 кв. м., житловою площею 52,7 кв. м.; літня кухня літ. Н, тамбур до літньої кухні літ. н1; вбиральня літ. Ф, навіс літ. Ц, сарай літ. Ч, гараж-сарай літ. Ю-2, навіс літ. Я, огорожа № 5, 6; споруди № 3, ІІ. ОСОБА_2 показала, що у користуванні знаходяться: у житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, загальною площею 73,7 кв. м., житловою площею 50,7 кв. м., сарай літ. У, огорожа № 2, 7; споруди № 4, І.
Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 108 від 10.02.2021, вирішено частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 (літ. А-1 прим. з 2-1 по 2-6, заг. Площею 70,3 кв. м., літ. Н, н1, Ф, Ц, Ч, Ю-2, Я, №№ 3, 5, 6, ІІ), яка належить ОСОБА_1 надано нову адресу: АДРЕСА_4 , не перерахованому майну залишено адресу: АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно п. 7 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 «Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасників спільної власності, частка якого зменшилася».
На підставі п. 6 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 « розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті або місцевості».
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Відповідно до вимог ст. ст. 86, 87 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності може виникати зокрема за рішенням суду.
Вимогами ст.89 ЗК України, встановлено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників житлового будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.
Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній сумісній власності.
Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій (сумісній) власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь- яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній сумісній власності.
Згідно до ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку.
Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 11 Постанови, одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретним приміщенням, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності.
Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.
Згідно з п. 19 згаданої вище Постанови, у справах про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні сторонам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З матеріалів справи не вбачається, що територіальній громаді Миколаївської міської ради належить нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому суд приходить до висновку, що Миколаївська міська рада в дійсній справі не є належним відповідачем, а тому вимоги позивачки до Миколаївської міської ради не підлягають задоволенню.
Згідно висновку експерта № 125-061 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 19.06.2023, провести виділ 22/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_2 на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно можливо.
Відповідно до першого варіанту по приближеному до ідеальної частки співвласника з урахуванням порядку користування, що склався: у користування співвласника ОСОБА_1 з часткою 22/100 часткою, знаходиться: частина житлового будинку літ. А-1, квартира:
2-1 житлова площею 11,9 кв.м.;
2-2 житлова, площею 7,4 кв.м.;
2-3 коридор площею 7,4 кв.м.;
2-4 житлова площею 12,9 кв.м.;
2-5 житлова, площею 20,5 кв.м.;
2-6 кухня, площею 10,2 кв.м.
Разом по квартирі АДРЕСА_5 : загальна площа 70,3 кв.м., інвентарна вартість 110971 грн.
Надвірні узаконені господарські будови:
Літ. «н1» - тамбур до літньої кухні, 1980 року, площею 4,2 кв.м. 4375 грн.;
№ 5, 6 огорожа з воротами 3103 грн.;
№ 3 водяний колодязь 400 грн.;
№ ІІ замощення 1000 грн.
Реальна частка складає 60/100 (197031:326567буд), що на 38/100 часток більше від частки, що ідеально належить 22/100.
Розділ горищного простору по наданому варіанту виділу частки спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. «А-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.
Сума грошової компенсації за розбіжність в більший бік у співвласника ОСОБА_1 не розраховується, так як збільшення ідеальної частки відбулося у зв`язку з тим, що житлова прибудова літ. «А-2» до частини житлового будинку літ. «А-1», літ «Н, н1» - літня кухня з тамбуром, гараж-сарай літ. «Ю-2», літ. «Ф»- вбиральня на даний час не є самочинними на підставі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України від 24.05.2002 « 124, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773.
У зв`язку з тим, що кожному співвласнику в користування виділяється окрема частина житлового будинку з окремим входом, виконання будь-яких ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню не потрібно.
Для визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою між співвласниками за адресою: АДРЕСА_2 , експертом врахована фактична площа земельної ділянки 675,0 кв.м., яка встановлена згідно геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , виконаної ФОП ОСОБА_3 , станом на травень 2023 року, яка відповідає площі, вказаної у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд.номер 165426312 від 03.05.2019.
Згідно першого варіанту виділу частки житлового будинку з урахуванням порядку користування, що склався.
На час дослідження, на земельну ділянку АДРЕСА_1 внатурі є два існуючих в`їзди, а саме:
- з боку АДРЕСА_6 в користуванні співвласника ОСОБА_1 через металеві ворота шириною 3,0 м.;
- з боку АДРЕСА_5 у користуванні іншого співвласника через металеві ворота, шириною 3,0 м.
Земельна ділянка в натурі розділена на дві окремі частини внутрішньою огорожею, яка проходить в середенній частині земельної ділянки безпосередньо по розділової внутрішньої межі житлового будинку.
Експертом пропонується варіант виділу 31/100 частки земельної ділянки співвласнику ОСОБА_1 , згідно порядку користування, що склався на даний час, відповідно до якого, на підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що виділяються в користування співвласникам, згідно виконаної геодезичної зйомки земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 складає:
Співвласнику ОСОБА_1 256,0 кв.м., зокрема: під будівлями 141,88 кв.м.; під чистою землею 114,12 кв.м.
Співвласнику ОСОБА_2 419,0 кв.м., зокрема: під будівлями 113,67 кв.м.; під чистою землею 305,33 кв.м.
Фактично співвласники будуть користуватися земельними ділянками у домоволодінні:
Співвласник ОСОБА_1 256,0 кв.м., що на 46,75 кв.м. більше від ідеальної долі 209,25 кв.м.;
Співвласник ОСОБА_2 419,0 кв.м., що на 46,75 кв.м. менше від ідеальної долі 465,75 кв.м.
Лінія розділової межі для даного варіанту виділу частки земельної ділянки буде проходить:
- від фасадної межі вверх вздовж правої бокової межі довжиною 15,61 кв.м.;
- поворот вліво вздовж внутрішньої розділової межі довжиною 15,96 кв.м.;
- поворот вниз до фасадної межі вздовж лівої бокової межі довжиною 16,33 кв.м.;
- поворот вправо вздовж фасадної межі довжиною 15,98 кв.м.
Частина земельної ділянки вздовж задньої торцевої стіни будівлі літ. «У» - сарай та прибудови до житлового будинку літ. «А4» виділяється в користування ОСОБА_1 з правом безперешкодного доступу співвласнику ОСОБА_2 до вказаних зовнішніх стін житлового будинку та будівлі сараю на час виконання ремонтних робіт.
На підставі виконаних розрахунків, виходячи з реальної площі земельних ділянок, які знаходяться в користуванні співвласників, встановлена зміна часток співвласників земельної ділянки, а саме:
- в користуванні співвласника ОСОБА_1 256,0 кв.м., що відповідає 38/100 від загальної площі земельної ділянки - 675,0 кв.м., що на 7/100 більше від ідеальної долі 31/100;
- в користуванні співвласника ОСОБА_2 419,0 кв.м., що відповідає 62/100 від загальної площі земельної ділянки 675,0 кв.м., що на 7/100 менше від ідеальної долі 69/100.
Розробити варіант виділу площі частини земельної ділянки співвласнику ОСОБА_1 , відповідно до ідеальної частки 31/100, а саме: 209,25 кв.м. не надається можливим у зв`язку з тим, що частина земельної ділянки в користуванні ОСОБА_1 відокремлена внутрішньою огорожею з окремим в`їздом з боку АДРЕСА_6 та забудована узаконеними будівлями та спорудами, тобто виділити співвласнику ОСОБА_2 площу земельної ділянки 46,75 кв.м. з земельної ділянки ОСОБА_1 не надається можливим.
З огляду на висновок експерта, суд вважає, що наданий варіант поділу житлового будинку АДРЕСА_1 відповідає як порядку користування, що склався між співвласниками так й є максимально наближеним до ідеальних часток. Щодо варіантів користування земельною ділянкою, то суд приходить до висновку, що наданий варіант має наближений виділ від ідеальної частки, яка належить позивачці. При цьому суд вважає за можливе не стягувати з позивачки компенсацію за відхилення від ідеальних часток на користь відповідачки з огляду на те, що порядок користування був визначений ще до моменту, коли ОСОБА_1 стала власником майна та розміри часток встановлені до набуття права власності на нерухоме майно, тобто зазначений порядок користування був встановлений попередніми володільцями. Також відповідач не подала заперечень щодо висновків експерта або по суті позовних вимог.
При цьому суд вважає безпідставною вимогу позивачки щодо визнання за нею права власності на 31/100 частку земельної ділянки, оскільки, вона вже є власником, що підтверджується відповідним правовстановлюючим документом, також виділ в натурі частки земельної ділянки та припинення спільної часткової власності є підставою для державної реєстрації права власності.
Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягнення судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп..
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки майна, що є спільною частковою власністю, припинення спільної часткової власності, визнання права власності задовольнити частково.
Виділити в натурі ОСОБА_1 22/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка складається з: частини житлового будинку літ. А-1, квартири:
2-1 житлова площею 11,9 кв.м.;
2-2 житлова, площею 7,4 кв.м.;
2-3 коридор площею 7,4 кв.м.;
2-4 житлова площею 12,9 кв.м.;
2-5 житлова, площею 20,5 кв.м.;
2-6 кухня, площею 10,2 кв.м.
Разом по квартирі АДРЕСА_5 : загальна площа 70,3 кв.м., інвентарна вартість 110971 грн.
Надвірні узаконені господарські будови:
Літ. «н1» - тамбур до літньої кухні, 1980 року, площею 4,2 кв.м. 4375 грн.;
№ 5, 6 огорожа з воротами 3103 грн.;
№ 3 водяний колодязь 400 грн.;
№ ІІ замощення 1000 грн.
Припинити право спільної часткової власності на 22/100 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .
Виділити в натурі ОСОБА_1 земельну ділянку площею 256,0 кв.м., по АДРЕСА_2 , а зокрема: під будівлями 141.88кв.м., під чистою землею 114.12кв.м. Л
Лінія розділової межі проходить:
- від фасадної межі вверх вздовж правої бокової межі довжиною 15,61 кв.м.;
- поворот вліво вздовж внутрішньої розділової межі довжиною 15,96 кв.м.;
- поворот вниз до фасадної межі вздовж лівої бокової межі довжиною 16,33 кв.м.;
- поворот вправо вздовж фасадної межі довжиною 15,98 кв.м.
Частина земельної ділянки вздовж задньої торцевої стіни будівлі літ. «У» - сарай та прибудови до житлового будинку літ. «А4» виділяється в користування ОСОБА_1 з правом безперешкодного доступу співвласнику ОСОБА_2 до вказаних зовнішніх стін житлового будинку та будівлі сараю на час виконання ремонтних робіт.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Повний текст судового рішення складено «14» серпня 2023 року.
Суддя Н.О. Рум`янцева