Справа № 331/3485/23
Провадження № 2-о/331/391/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації у житловому приміщенні, заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту реєстрації в житловому приміщенні, заінтересована особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району.

В обґрунтування заяви зазначено, що 12.03.2019 року ОСОБА_1 (заявнику по справі) видано ордер № 21 серія «Г» на жилу площу в гуртожитку, відповідно до якого надано право на заняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 площею 18.20 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.02.2019 року №64/2.

ОСОБА_1 звернувся до Запорізької міської ради по Олександрівському району з заявою з питання приватизації кімнати АДРЕСА_2 . За результатом розгляду заяви районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району відмовила у задоволені заяви посилаючись на надання не повного пакету документів передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396, про що повідомила у листі від16.01.2023 року № К-534-0-29 (далі - Лист-відмова від 16.01.2023 року)за результатом розгляду заяви (Додаток №4)

Зокрема, відмова обґрунтована відсутністю інформації про реєстрацію місця проживання заявника в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 роки та відсутністю документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до 09.09.2009 роки.

Процедура приватизації регулюється Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396).

Відповідно до п. 20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Отже, від громадян зареєстрованих на території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території не вимагаються документа що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 вся територія Бердянського району є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

В Листі - відмові від 16.01.2023 року районною адміністрацією ЗМР по Олександрівському району зазначено, що ОСОБА_1 підтверджено реєстрацію у період з 09.09.2009 по 14.06.2013 та з 05.07.2013 по 20.03.2017 роки в місті Бердянськ, що є наразі окупованою територією, тому у ОСОБА_1 на підставі п. 20 Положення виникло право не надавати підтвердження невикористання житлових чеків.

Разом з тим ОСОБА_1 повідомив районну адміністрацію ЗМР по Олександрівському району, що в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 роки будучи малолітньою дитиною, також був зареєстрований в місті, що наразі є окупованою територією, а саме за місцем реєстрації батьків ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_3 (батько) за адресою: АДРЕСА_3 ., але у зв`язку з тим що місто Бердянськ є окупованою територією, Заявник не має можливості отримати довідку про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_3 , тому відсутні підстави звільнити ОСОБА_1 від зобов`язання надання підтвердження невикористання житлових чеків у періоді з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 року.

У листі-відмові від 16.01.2023 року зазначено що дані недоліки можливо усунути шляхом надання відповідної довідки на підтвердження про реєстрацію місця проживання у період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 року або відповідне рішення суду.

Отже, для того щоб керуватися приписами п. 20 Положення та не надавати підтвердження невикористання житлових чеків районній адміністрації ЗМР по Олександрівському, ОСОБА_1 потрібно підтвердити факт реєстрації на окупованій території у період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009року.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

З вище наведених правових норм слідує, що реєстрація постійного місця проживання повинна проводитись із зазначенням конкретної адреси, в тому числі і кімнати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Згідно зі ст. 8 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового Фонду.

У зв`язку з тим, що вся територія Бердянського району є тимчасово окупованою територією України, отримати довідку про місце реєстрації або інші документи на підтвердження реєстрації місця проживання в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 наразі неможливо через те, що місце реєстрації ОСОБА_1 у зазначені періоди тимчасово знаходиться під окупацією.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ч. 2 ст. 17 ЦК УРСР (1963 p., яка була чинною на час існування правовідносин, втрата чинності у 01.01.2004 році), - місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів.

Станом на 2004 рік ОСОБА_1 було 11 років . Відповідно до ч.3 ст. 29 Цивільного кодексу України (в редакції 01.01.2004 року) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів). Ця ж редакція статті 29 ЦК України була також чинна станом на 09.09.2009.

Таким чином, враховуючи норми цивільного законодавства в редакції чинної на час існування відповідних обставин, ОСОБА_1 будучи у неповнолітньому віці був зареєстрований за місцем реєстрації батьків.

Мати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 1990 року і по теперішній час зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 про що свідчить відповідна відмітка у паспорті.

Батько, ОСОБА_3 , помер у 2016 році під час проходження військової служби, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини від 27.09.2016 року № 262, але вся родина постійно проживала всією сім`єю за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно фотокопії домової книги відповідно до записів зазначено, що ОСОБА_1 проживав за адресою АДРЕСА_4 .

Отже, фактичні обставини та положення чинного законодавства на момент виниклих правовідносин свідчать про те, що ОСОБА_1 проживав за адресою АДРЕСА_4 та був зареєстрований за даною адресою разом з батьками з 1993 року до моменту переїзду у м. Запоріжжя.

Задоволення судом заяви для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки від встановлення факту реєстрації з батьками у період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 року адресою АДРЕСА_4 залежить задоволення заяви ОСОБА_1 районною адміністрацію ЗМР по Олександрівському району щодо приватизації кімнати АДРЕСА_2 .

Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо отримання підтверджуючих документів про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_4 у зв`язку з окупацією міста.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт його реєстрації на законних підставах за адресою: АДРЕСА_4 в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 року.

Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, яка заперечувала проти заяви, свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року відзначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . (а.с.18).

ОСОБА_1 видано ордер № 21 серія «Г» на жилу площу в гуртожитку, відповідно до якого надано право на заняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 площею 18.20 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.02.2019 року №64/2. (а.с.4)

За результатами розгляду органом приватизації - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району звернення громадянина ОСОБА_1 з питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_5 встановлено, що у наданих до заяви документах відсутні наступні документи, визначені пунктом 18 Положення від 16.12.2009 № 396: довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 20.03.2017. (а.с.12,13)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.09.1993 р., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 з 20.03.2017 р. по 01.04.2019 р. (а.с.15)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.12.2022 р., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.04.2019 р. по теперішній час. (а.с.14)

Відповідно до статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що вона є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх родина постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_4 . Її син ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований а цією ж адресою до 2009 року, після чого у зв`язку з навчанням, переїхав до міста Мелітополь де проживав до 2013 року. На даний час, в зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України і окупацією м.Бердянськ, вона разом з сином мешкає у гуртожитку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Частиною третьою статті 9 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Статтею 345 Цивільного кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.

Згідно із частиною 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартири (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно мешкають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Згідно із пунктом 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно пункту 8 статті 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» для приватизації житлових приміщень у гуртожитках використовуються приватизаційні папери - житлові чеки (у порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду») з урахуванням залишкової вартості усіх житлових приміщень, що підлягають приватизації у відповідному гуртожитку.

Відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 вся територія Бердянського району є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

У зв`язку з тим, що вся територія Бердянського району є тимчасово окупованою територією України, отримати довідку про місце реєстрації або інші документи на підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 за адресою: АДРЕСА_4 заявнику наразі неможливо.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 доведено факт його реєстрації за вказаною адресою в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 роки.

Факт реєстрації ОСОБА_1 за місцем проживання, про встановлення якого просить заявник, є необхідним для реалізації його права на приватизацію кімнати АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації у житловому приміщенні, заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району - задовольнити.

Встановити юридичний факт реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09.09.2009 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко