Провадження № 2/204/893/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2022 року позивач ПАТ «СК «Універсальна» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу (а. с. 1-2).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 16 липня 2020 року ПАТ «СК «Універсальна» та ПП «Транс Логістик» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3000/390/010386. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Intercapgo Truck», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказано, що відповідно до умов даного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Зазначено, що 15 березня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом «Intercapgo Truck», державний номерний знак НОМЕР_3 та причепом «Intercapgo Truck», державний номерний знак НОМЕР_4 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021 року по справі № 235/1849/21, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі вище зазначеного страхового акту ПАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 675169 гривень 73 копійки. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «АРКС» за полісом № 193031876, то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 130000 гривень, а тому вважає, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 545169 гривень 73 копійки підлягає стягненню з відповідача на користь позивача разом із витратами на судовий збір у розмірі 2481 гривня.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 40).

02 лютого 2023 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 12 грудня 2022 року, однак недоліки не усунуті у повному обсязі (а с. 41-43).

Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху повторно, позивачу надано час для усунення недоліків (а. с. 44).

24 лютого 2023 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 07 лютого 2023 року, однак недоліки не усунуті у повному обсязі (а. с. 45-49).

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху втретє, позивачу надано час для усунення недоліків (а. с. 50).

22 березня 2023 року зазначені в ухвалі суду від 02 березня 2023 року недоліки представником позивача усунуті (а. с. 51-91).

Ухвалою суду від 31 березня 2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 96), копія якої надіслана учасникам справи 31 березня 2023 року за вихідним № 8205/23-вих/2/204/893/23 (а. с. 97) та, яка отримана відповідачем 06 травня 2023 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 99).

Станом на дату розгляду справи відзив на адресу суду не надходив.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2021 року (у справі 235/911/21), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова набрала законної сили 27 квітня 2021 року (а. с. 15-16).

Із вказаної постанови вбачається, що судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю.

Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на сайті МТСБУ https://policy-web.mtsbu.ua/, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 зареєстрована АТ «СК «АРКС» за полісом № 193031876, який на дату дорожньо-транспортної пригоди був чинний.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Intercapgo Truck», державний номерний знак НОМЕР_3 та причепа «Intercapgo Truck», державний номерний знак НОМЕР_4 зареєстрована в ПАТ «СК «Універсальна» за договором страхування № 3000/390/010386 від 28 липня 2020 року (а. с. 7-14).

Відповідно до страхового акту № 103183/1 позивачем визнано дану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та вирішено відшкодувати страхувальнику ПП «Транс Логістик» за страховим договором 3000/290/01761 від 18 липня 2020 року (з урахуванням доповнення № 20 від 12 листопада 2020 року) страхове відшкодування у сумі 562641 гривня 48 копійок, яке виплачено останньому 24 червня 2021 року, підтвердженням чого є платіжне доручення № 8193 від 24 червня 2021 року (а. с. 34).

Відповідно до страхового акту № 103183/2 позивачем визнано дану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та вирішено відшкодувати страхувальнику ПП «Транс Логістик» за страховим договором 3000/290/01761 від 18 липня 2020 року страхове відшкодування у сумі 112528 гривень 25 копійок, яке виплачено останньому 01 вересня 2021 року, підтвердженням чого є платіжне доручення № 13602 від 01 вересня 2021 року (а. с. 35).

Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 на підставі заяви позивача від 21 квітня 2021 року складено звіт № YD03921 про визначення вартості відновлювального ремонту без урахування та з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (а. с. 17-31), відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту КТЗ MAN TGX 18,360, реєстраційний номер НОМЕР_5 з/без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні 825407 гривень 48 копійок; вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ менша його ринкової вартості.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Нормою ч. 3 ст. 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктами 1.4, 1.7 ст. 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Так, приписами аб. «г» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Як було встановлено судом, постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 , зокрема, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Такий висновок викладений у постанові Верховного суду від 24 червня 2020 року у справі № 6040/14169/17.

Відтак, в силу вказаних норм закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами як настання страхової події відповідно до заяви ПП «Транс Логістик» від 16 березня 2021 року, так і виплату за нею страхового відшкодування у загальному розмірі 675169 гривень 73 копійки, а отже позивачем виконано покладені на нього законом та умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/390/010386 від 16 липня 2020 року, що в свою чергу підтверджує перехід до позивача права вимоги на стягнення з відповідача різниці матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування позивачем та відшкодованої страховиком відповідача ПАТ «СК «АРСК» за полісом 193031876 у розмірі 130000 гривень, що становить 545169 гривень 73 копійки, а відтак про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.

Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2481 гривня.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 9; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 545169 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» сплачений судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна