Справа № 463/5067/23
Провадження № 2-др/463/19/23
25 серпня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові клопотання представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
адвокат Маліцький Д.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордеру серії ВС №1090616 від 8 червня 2023 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.
Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 20 червня 2023 року.
Ухвалою суду від 21 червня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у такій судове засідання з повідомленням (викликом) осіб на 4 липня 2023 року.
3 липня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, відповідно до якого просила позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, а саме призначити сплату на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, а також не стягувати з неї судових витрат.
Протокольною ухвалою судового засідання 4 липня 2023 року судом було прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, об`єднано вимоги за таким в одне провадження з первісним позовом, та відтак постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим вирішено вважати вказане засідання першим підготовчим засіданням у справі.
1 серпня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Рішенням суду від 14 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третьої частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 20 червня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору, допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково; ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення зустрічного позову 30 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору, допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

При цьому в судовому засіданні 14 серпня 2023 року представник позивача адвокат Маліцький Д.В. відносно судових витрат на правничу допомогу вказав, що докази понесення таких буде надано після ухвалення рішення у справі у встановленні законом строки, а відтак в рішенні суд зазначив, що питання стягнення інших судових витрат понесених сторонами, судом буде вирішено після отримання відповідних доказів понесених витрат, або закінчення строку на подання таких.

21 серпня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 , в якому він просить винести додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в загальній суму 4500 грн.

Подане клопотання мотивує тим, що при розгляді даної справи позивач поніс судові витрати (витрати на правову допомогу) в сумі 4500 грн., які складаються з: 1500 грн. - оплата правничої допомоги за підготовку та подання до суду позовної заяви; 1000 грн. - оплата послуг адвоката з судового представництва інтересів позивача 14 серпня 2023 року у цивільній справі № 463/5067/23; 1000 грн. - оплата послуг адвоката з судового представництва інтересів позивача 1 серпня 2023 року у цивільній справі № 463/5067/23; 1000 гривень - оплата послуг адвоката з судового представництва інтересів позивача 4 липня 2023 року у цивільній справі № 463/5067/23. Зазначає, що вказані грошові кошти сплачено на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро «Маліцького Дмитра», з яким було укладено договір про надання правової допомоги, на підтвердження чого надає електронні банківські квитанції, з призначенням платежу, та відповідними датами платежів.

Оскільки ст.ст. 141, 270 ЦПК України не передбачено обов`язку суду здійснювати виклик учасників справи в судове засідання при ухваленні додаткового рішення для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд вирішує подану заяву без виклику учасників справи в судове засідання та відтак, згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, поданого клопотання, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 14 серпня 2023 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Даним рішенням було вирішено питання судових витрат лише в частині стягнення з сторін в користь держави судового збору, питання розподілу понесених сторонами витрат на правову допомогу та інших витрат судом не вирішувалось у зв`язку з не наданням станом на день ухвалення рішення стороною позивача за первісним позовом доказів понесення таких витрат.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так з поданого представником позивача Маліцьким Д.В. клопотання вбачається, що таке було сформоване останнім в системі «Електронний суд» 18 серпня 2023 року, а відтак докази на підтвердження розміру понесених витрат подані ним у визначений вище строк та такі підлягають розподілу..

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщосудом не вирішено питання про судові витрати.

Так згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 даної статті Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому згідно з частинами 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім того при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Водночас згідно з правовою позицією, викладеною Верховним судом в постановах від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, від 31 січня 2022 року в справі №185/5421/21, винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги також може бути визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У справі «Бєлоусов проти України» ЄСПЛ сформував правову позицію про те, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями, а тому витрати за цим гонораром є «фактично понесеними». Така ж позиція сформована ЄСПЛ у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану»

Аналогічну правову позицію підтримав Верховний суд у постановах від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, від 27 липня 2022 року в справі №686/28627/18 вказавши, що у своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 9 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду».

Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату. Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану».

Також у своїй постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ОСОБА_2 у такій здійснював адвокат Маліцький Д.В. на підставі ордеру серії ВС №1090616 від 8 червня 2023 року, виданого адвокатським бюро Маліцького Дмитра на підставі договору про надання правової допомоги № 07/06/23 від 7 червня 2023 року.

З наданих квитанцій вбачається, що 8 червня 2023 року позивач ОСОБА_2 сплатив на рахунок Адвокатського бюро «Маліцького Дмитра» 1500 грн. оплати згідно договору про надання правової допомоги за підготовку позову про стягнення аліментів; 4 липня 2023 року сплатив 1000 грн. за представництво в судовому засіданні у цивільній справі № 463/5067/23, 1 серпня 2023 року та 14 серпня 2023 року ще по 1000 грн. Відтак загалом позивачем оплачено 4500 грн. вартості витрат на правничу допомогу, які з врахуванням того, що позов ОСОБА_2 задоволено судом в повному обсязі, підлягають стягненню з відповідача.

Окрім того, в зустрічному позові представник відповідача ОСОБА_6 також просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи та витрати на правову допомогу в загальному розмірі 5507,24 грн. Зазначила, що ОСОБА_3 понесла витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., що включають в себе консультацію, підготовку та подання позовної заяви з додатками, а також понесла 3507,24 грн. витрат, пов`язаних з перекладом та завіренням документів, які підтверджують місце проживання дитини. Додатково вказала, що по курсу НБУ станом на 29 червня 2023 року один сербський динар дорівнював 0,33 грн.

При цьому з долученої квитанції від 29 червня 2023 року дійсно вбачається, що ОСОБА_3 перерахувала адвокату Макух А. грошові кошти в розмірі 2000 грн.

Квитанцією від 28 червня 2023 року підтверджується сплата відповідачем 2228 сербських динарів Посольству України в Республіці Сербія, а також квитанцією від 26 червня 2023 року оплату вартості здійснення перекладу на українську мову у розмірі 8400 сербських динарів, що загалом становить 10628 динарів та відповідно 3507,24 грн. відповідно до курсу НБУ. При цьому до матеріалів справи дійсно долучено переклад рішення №26-2935/22-1 від 16 травня 2023 року про надання громадянину України ОСОБА_7 тимчасового захисту у Республіці Сербія, справжність підпису перекладача на якому засвідчено консулом Посольства України в Республіці Сербія, а відтак суд погоджується з твердженнями сторони відповідача, що дані витрати пов`язані з розглядом справи.

Окрім того, в судовому засіданні 14 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_6 подала до суду заяву про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Зазначила, що 1 серпня 2023 року та 14 серпня 2023 року представник взяла участь у судових засіданнях, що стало наслідком понесення додаткових витрат на правову допомогу.

З долученої до заяви копії договору про надання правової допомоги від 26 червня 2023 року, укладеного Адвокатським Бюро «Аліни Макух» в особі керуючого бюро адвоката Макух А.В. з ОСОБА_3 вбачається, що згідно з п. 2.1., 2.3. такого оплата правової допомоги здійснюється в залежності від кількості витрачених виконавцем годин з розрахунку 1 год. 1500 грн., у разі сплати коштів безпосередньо виконавцеві про це зазначається в акті-розрахунку. Так згідно з актом-розрахунком від 11 серпня 2023 року ОСОБА_3 додатково сплатила Адвокатському Бюро в особі адвоката Макух Я.В. ще 3000 грн. за участь адвоката в судових засіданнях 1 та 14 серпня 2023 року у даній справі.

Відтак наданими стороною відповідача доказами підтверджується факт понесення відповідачем ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та 3507,24 грн. витрат, пов`язаних з наданням доказів, загалом 8507,24 грн. судових витрат.

З врахуванням того, що зустрічний позов ОСОБА_3 судом задоволено частково та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно, що становить 39 % заявлених позовних вимог, відтак з врахуванням наведених вище норм з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача за таким 39% понесених нею витрат, питання розподілу яких не було вирішено рішенням суду, що становить 3317,82 грн.

Відтак, оцінивши надані сторонами докази на підтвердження вартості понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також інших витрат, суд приходить до переконання, що такі безпосередньо пов`язані з розглядом справи, заявлений розмір витрат на правничу допомоги є співмірним із складністю справи, часом витраченим адвокатами, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а також ціною позову, а відтак клопотання представників сторін щодо стягнення понесених витрат підлягають задоволення та шляхом зарахування сум з відповідача на користь позивача слід стягнути 1182,18 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 33, 133, 137, 141, 247, 264, 265, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

клопотання представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_6 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1182,18 (однієї тисячі сто вісімдесяти двох) гривень 18 (вісімнадцяти) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_8 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Стрепко Н.Л