Справа № 309/1292/20
Провадження № 2/309/1012/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання: Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до комунального некомерційного підприємства «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустського районної ради Закарпатської області, згідно якої просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму заробітної плати та моральної шкоди. Ухвалою суду від 20 травня 2021 року за клопотанням представника позивачки, адвоката Іляшкович Наталії Василівни, замінено відповідача Комунальне некомерційне підприємство «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустського районної ради Закарпатської області на належного відповідача Комунальне некомерційне підприємство «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 22.02.2021 року відбулася реєстрація змін відомостей про юридичну особу в частині зміни складу засновників юридичної особи у зв`язку з чим змінено також назву юридичної особи, а саме: найменування відповідача змінено на «Комунальне некомерційне підприємство «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області.

В обґрунтування позову позивачка вказує про те, що 17 травня 2018 року на засіданні Х сесії Хустської районної ради VІІ скликання було прийнято рішення №448 «Про рекомендації щодо проведення змін штатного розпису медичної установи «Хустської районної стоматологічної поліклініки» шляхом переведення штатних посад, які фінансуються за рахунок бюджету в госпрозрахункові посади». Обґрунтоване дане рішення недостатністю бюджетного фінансування стоматологічної служби Хустського району та пропозицією відділу охорони здоров`я Хустської райдержадміністрації.

Враховуючи дане рішення, 30 травня 2018 року Наказом начальника відділу охорони здоров`я Хустської районної державної адміністрації №77-0 «Про зміни в штатному розписі Хустської районної стоматологічної поліклініки» головному лікарю Хустської районної стоматологічної поліклініки наказано перевести в госпрозрахункове відділення 38,75 штатних посад бюджетних ставок районної стоматологічної поліклініки з 01 серпня 2018 року.

Відповідно до наказу головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки № 7-О від 09 серпня 2018 року ОСОБА_1 , разом з іншими працівниками, з 15 серпня 2018 року переведено на посаду лікаря стоматолога в новостворене госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 березня 2020 року визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки № 7-О від 09 серпня 2018 року «Про переведення працівників» в частині переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря стоматолога в госпрозрахункове відділення Хустської РСП, позивачку поновлено на попередній посаді.

Наказом голови комісії по реорганізації шляхом перетворення головним лікарем В. Мулик №46-к від 13.05.2020 р. позивачку поновлено на попередній посаді лікаря стоматолога в Хустській районній стоматологічній поліклініці з 15.08.2018р. Внесено відповідні зміни до трудової книжки та інших кадрових документів.

Однак, 26.05.2020 р. Наказом голови комісії по реорганізації шляхом перетворення головного лікаря В. Мулик №50-к від 26.05.2020р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату /п. 1 ст. 40 КЗпП/. Позивачці видано трудову книжку. Разом з цим, з нею не проведено повний розрахунок, як того вимагає чинне законодавство. У задоволенні вимоги про повний розрахунок їй було відмовлено як безпідставної.

Згідно довідки Хустської РСП від 27.09.2918р. №196 середня /нарахована/ заробітна плата лікаря стоматолога ОСОБА_1 складала 3600 грн. Таким чином, виходячи з розрахунку заробітної плати лікаря стоматолога вищої категорії ОСОБА_1 . Хустська районна поліклініка зобов`язана була нарахувати позивачці 88111,58 грн. /в тому числі ПДФО 15860,08 грн., військовий збір 1321,67/ та виплатити на руки 70929,82 грн. заробітної плати. Отже, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 на день звільнення становить (70929,82 грн - 4 756,21 грн. = 66 173,61 грн.) шістдесят шість тисяч сто сімдесят три гривні 61 коп. без врахування обов`язкових відрахувань.

Позивачка вважає, що у зв`язку із незаконною зміною істотних умов праці, з 01.08.2018 року до дня звільнення їй не проведено належної виплати заробітної плати.

Окрім цього, позивачка зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача їй завдано моральної шкоди. Належну заробітну плату позивачка не отримувала майже два роки.

Вона змушена була економити на всьому, повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини. Зважаючи на економічний стан країни, знецінення національної валюти, це було досить важко. Позивачка внаслідок незаконних дій Відповідача зазнала душевні страждання, що призвело до погіршення фізичного та духовного стану.

Через погане самопочуття позивачка була вимушена звернутися до медичних закладів. Так, згідно медичної документації, з 15.08.2018р. позивачка постійно проходила лікування в неврологічному відділенні Хустської рай лікарні та ЗОКЛ ім А. Навки.

Згідно ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (зокрема невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по від шкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Позивачка оцінює нанесену їй моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. /п`ятдесят тисяч гривень/

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про стягнення із КНП «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 66 173,61 грн та вихідну допомогу у розмірі 3 620,26 грн. та стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Хустська районна стоматологічна поліклініка" Хустської районної ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача, адвокат Іляшкович Наталія Василівна подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач, Комунальне некомерційне підприємство «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області та його представник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представником відповідача, адвокатом Іванчо Ю.Ю. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову про стягнення середньої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Відзив обґрунтовує тим, що 15.08.2018 року, позивачку переведено у госпрозрахункове відділення на ідентичну посаду тій яку вона займала у нереформованому відділенні, що фінансувалося за рахунок держави. Вказаний факт позивачці був відомий так як, з метою оскарження Наказу No7-0 від 09.08.2018 року про переведення, вона зверталася до Хустського районного суду. 4 жовтня 2018 року суддею Хустського районного суду відкрито провадження за позовом про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на попередній посаді та стягнення середнього заробітку, з яким звернулася ОСОБА_1 . Суд 1-ї інстанції у позові відмовив. Після цього позивачка звернулася до Закарпатського апеляційного суду. 26.03.2020 року апеляційним судом винесена постанова №309/2870/18, за якою переведення визнане незаконним у зв`язку із чим позивачку поновлено на роботі, а у вимогах про стягнення середньої заробітної плати суд відмовив. В даному позові позивач повторно ставить питання про стягнення заробітної плати, яке вже по свої суті було вирішено судом апеляційної інстанції. Тому, на думку відповідача, у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Також, відповідач ставить під сумнів методику нарахування заробітної плати, яку використовував позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе постановити рішення по справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 КЗпП України).

Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , перебувала у трудових відносинах із Хустською районною стоматологічною поліклінікою. Згідно запису в п. 12 у Трудовій книжці НОМЕР_1 від 09.09.1994р., 02.01.2014р. ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-стоматолога в порядку переведення з посади лікаря стоматолога при жіночій консультації за наказом головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки №1-К від 02.01.2014р.

Відповідно до наказу головного лікаря Хустської РСП №7-0 від 09.08.2018 р. позивачка переведена на посаду лікаря-стоматолога госпрозрахункового стоматологічного відділення з 15.08.2018р.

ОСОБА_1 оспорила її переведення у судовому порядку.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 березня 2020 року визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки № 7-О від 09 серпня 2018 року «Про переведення працівників» в частині переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря - стоматолога в госпрозрахункове відділення Хустської РСП, позивачку поновлено на попередній посаді лікаря-стоматолога терапевтичного відділення - 0,75 ставки КНП "Хустська стоматологічна поліклініка" Хустської міської ради Закарпатської області із 15.08.2018 року.

У відповідності до ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Наказом голови комісії по реорганізації шляхом перетворення головним лікарем В. Мулик №46-к від 13.05.2020 р. позивачку поновлено на попередній посаді лікаря стоматолога в Хустській районній стоматологічній поліклініці з 15.08.2018р. на виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 26 березня 2020 року.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Наказом голови комісії по реорганізації шляхом перетворення головного лікаря В. Мулик №50-к від 26.05.2020р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату /п. 1 ст. 40 КЗпП/. Позивачці видано трудову книжку.

Згідно інформації Пенсійного фонду України №943 відображеній у довідці форми ОК-5 (реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування , індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 страхові внески страхувальником код 01992794 (КНП Хустська стоматологічна поліклініка) не вносилися в період з вересня 2018 року по січень 2019р. в період з липня 2019 року по квітень 2020 року. Страховий стаж позивачки за цей період складає 0 днів.

Згідно виписки по картковому рахунку АТКБ «Приватбанк» від 29.05.2020р ОСОБА_1 зараховано заробітної плати від КНП ХРСП: 523,50грн. 27.09.2018р., 483,32грн. 25.10.2018р., 679,95 грн. 25.03.2019р., 128,01 грн. 10.05.2019р., 275,01 28.05.2019р., 275,01грн. 27.06.2019р., 275,01грн. 11.07.2019р., 1676,38грн. 07.08.2019р., 440,02 16.08.2019р.

Доказів, які би підтверджували нарахування та виплату заробітної плати у спірний період відмінну від заробітної плати, про яку вказує позивачка, відповідачем суду не надано.

Частиною першою статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Всі суми, належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , є лікарем вищої категорії, має 13 розряд. Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №1298 від 30.08.2002р. Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, її посадовий оклад за єдиною тарифною сіткою у 2018 році складав 4000 грн. отже, 0,75 ставки складає 3000грн. Це також підтверджується Індивідуальним рахунком. Донараховано за стаж 600грн. Посадовий оклад за єдиною тарифною сіткою у 2019 році складав 4351 грн. отже, 0,75 ставки складає 3263,25 грн. Посадовий оклад за єдиною тарифною сіткою у 2020 році складає 4772,00грн. отже, 0,75 ставки складає 3579,00 грн.

Згідно довідки Хустської РСП від 27.09.2018р. №196 заробітна плата лікаря стоматолога ОСОБА_1 у цьому періоді складала 3600 грн. Це узгоджується з посадовим окладом за єдиною тарифною сіткою із донархуванням за стаж (3000грн. + 600грн.)

Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

За змістом ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Посилання відповідача на відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, конституційне право позивачки на отримання заробітної плати у встановлені законом строки порушене, у зв`язку із чим із КНП «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області необхідно стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 66 173,61 грн.

Судом встановлено, що Наказом голови комісії по реорганізації шляхом перетворення головного лікаря В. Мулик №50-к від 26.05.2020 р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату /п. 1 ст. 40 КЗпП/.

Згідно із ст. 44 КЗпП, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 1 ст. 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Таким чином, оскільки трудовий договір між позивачкою та відповідачем припинений саме з ініціативи роботодавця на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь вихідної допомоги є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Згідно ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. 43 Конституції Україи, ст. ст.33, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 274-279 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство "Хустська стоматологічна поліклініка" Хустської міської ради Закарпатської області нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату: за вересень грудень 2018р.; за січень 2019 року; за квітень грудень 2019 року та за січень травень 2020 року.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Хустська стоматологічна поліклініка" Хустської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 66 173,61 грн. /шістдесят шість тисяч сто сімдесят три гривні 61 коп./ та вихідну допомогу у розмірі 3 620,26грн. /три тисячі шістсот двадцять гривень 26 коп./

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Хустська районна стоматологічна поліклініка" Хустської районної ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. /п`ятдесят тисяч гривень/

Стягнути із КНП «Хустська стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області на користь держави 2 520 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.