Справа №302/1526/23
Провадження №2/302/267/23
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що у шлюбі батьки позивача збудували будинок, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, 1567 (далі Спадковий будинок).

Після смерті батька позивача, ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на його частку у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом постійного спільного проживання та вступу у фактичне володіння і користування спадковим майном успадкували його дружина, ОСОБА_3 , частка якої у праві власності збільшилася до 2/3 часток, та двоє синів ОСОБА_4 та позивач, частки яких у праві власності склали по 1/6 частці.

Після смерті матері позивача, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на її 2/3 часток у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом постійного спільного проживання успадкували її сини ОСОБА_4 та позивач, частки яких у праві власності на будинок склали по частці.

Рідний брат позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 одружений не був, дітей не мав, був інвалідом ІІ групи, у зв`язку з чим неодноразово проходив лікування у психіатричній лікарні в с. Вільшани Хустського району Закарпатської області (на даний час КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги с. Вільшани» Закарпатської обласної ради).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на його частку у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом постійного спільного проживання успадкував позивач, тим самим ставши єдиним повноправним власником даного будинку.

20 липня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме на Спадковий будинок.

Однак постановою від 02.08.2023 приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання визнати за позивачем право власності на Спадковий будинок.

Ухвалою суду від 08.08.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача адвокат Рішко С. І. подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірителя. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

Від Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги заяви.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шлюб між якими було зареєстровано 26.09.1965 виконкомом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис №43 (а.с. 13, 14).

У шлюбі батьки Позивача збудували Спадковий будинок, який був завершений будівництвом 1990 року (а.с. 32, 33-38).

Батько позивача, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).

За змістом довідки виконкому Синевирської сільради від 24.05.2023 №1121, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані наступні особи:

- ОСОБА_3 , 1948 р.н., дружина померлого;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син померлого;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син померлого (а.с. 16).

На випадок смерті ОСОБА_2 заповітів не складав, спадкові справи за його майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали (а.с. 17).

Мати позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

За змістом довідки виконкому Синевирської сільради від 24.05.2023 №1120, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом із нею на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані наступні особи:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син померлої;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син померлої (а.с. 19).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.07.2023 №73269754, на випадок смерті ОСОБА_3 заповітів не складала, спадкові справи за її майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали (а.с. 20).

Рідний брат позивача, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23, 25).

За змістом довідки виконкому Синевирської сільради від 24.05.2023 №1119, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживав та був зареєстрований лише позивач (а.с. 26).

Як свідчать дані інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 20.07.2023 №73272915 та №73272860, на випадок смерті ОСОБА_4 заповітів не складав, спадкові справи за його майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 27-28, 29).

На підставі заяв позивача приватним нотаріусом було зареєстровано спадкові справи:

-№47/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі №70964984) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 21);

-№48/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі №70966430) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 30).

Постановою від 02.08.2023 №65/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю. М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 №296/5, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку.

Як було встановлено нотаріусом, позивач прийняв спадщину за майном своїх померлих батьків та брата як спадкоємець за законом шляхом постійного спільного проживання. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приватного нотаріуса не надходили (а.с. 22).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, позивач позбавлений можливості оформити свої майнові та спадкові права в позасудовому порядку, а тому змушений звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права.

Як свідчить виписка з погосподарської книги №923/1, видана 25.05.2023 виконкомом Синевирської сільради, згідно погосподарської книги померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була власником Спадкового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га в с. Синевир, 1567. Спадковий будинок був побудований орієнтовно у 1990 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося (а.с. 32).

Довідкою КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради від 23.05.2023 року №70 підтверджується, що станом на 31.12.2012 право власності на Спадковий будинок не зареєстровано (38).

Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 02.09.2022 КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за №ТІ01:4988-6281-0910-0596, Спадковий будинок був побудований у 1990 році та має загальну площу 90,36 м2 (а.с. 33-37).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачем права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 3390,30 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (6780,60,80 х 0,5 = 3390,30).

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141, 142, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №121 від 07.08.2023, що становить 3390,30 грн. (три тисячі триста дев?яносто гривень 30 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 22 серпня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.