Справа № 523/8635/21
Провадження №2/523/1256/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" серпня 2023 р. м.Одеса Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.

за участю прокурора Димерлій А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах Держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права, припинення права власності, звільнення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

Суворовська окружна прокуратура м. Одеси в інтересах Держави в особі Одеської міської ради звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права, припинення права власності, звільнення земельної ділянки. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так Суворовською окружної прокуратурою м. Одеси вивченням інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що 24.07.2020 державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 щодо господарчих будівель, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) довідка, серія та номер: №219, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ». В зазначених документах міститься інформація щодо будівництва господарчих будівель до 05.08.1992.

Разом з тим, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020, прийнято із порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку із чим вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих на об`єкт нерухомості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон про реєстрацію) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 18 Закону про реєстрацію передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (діючого на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону про реєстрацію державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (діючого на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Так, п. 40 вищевказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону про реєстрацію та Порядком реєстрації.

Згідно положень Порядку реєстрації державна реєстрація вперше на новозбудоване майно здійснюється на підставі документів, визначених пунктами 41,42,43 Порядку реєстрації.

При цьому, п. 41 Порядку реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються у тому числі: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Також, п. 42 Порядку реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон про реєстрацію).

Відповідно до ст. 31 Закон про реєстрацію для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, вищевказаними положеннями законодавства визначено вичерпні переліки документів, необхідних для проведення державної реєстрації на новозбудоване майно вперше.

Поряд з цим, як зазначалось вище, підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) довідка, серія та номер: №219, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ». В зазначених документах міститься інформація щодо будівництва господарчих будівель до 05.08.1992.

При цьому, технічний паспорт, на підставі якого зареєстроване право власності, не підтверджує право власності на зареєстрований об`єкт нерухомості та не дає можливості встановити підстави набуття права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вищевказаний об`єкт нерухомості.

Технічний паспорт на об`єкт нерухомості є документом, що підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкту та не може бути самостійною підставою виникнення права власності.

Технічний паспорт може бути умовою державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна виключно у сукупності з іншими документами або відомостями, визначеними пунктами 41, 42 Порядку реєстрації та ст. 31 Закон про реєстрацію.

Крім того, заявниками крім технічного паспорту, державному реєстратору надано довідку від 14.07.2020, видану ТОВ «АБТІ», у якій містяться відомості про побудову господарчих будівель до 05.08.1992 p., що не є документом, який підтверджує факт побудови об`єктів до 05.08.1992 згідно положень пунктами 41, 42 Порядку реєстрації та ст. 31 Закон про реєстрацію.

Тобто, заявниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для державної реєстрації права власності не подано документів, які у сукупності відповідають вимогам Порядку реєстрації та не можуть бути підставою для реєстрації права власності на господарчі будівлі, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтями 23, 24 Закону про реєстрацію визначено перелік підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а також перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 4-5 ч. 1 ст. 18 Закону про реєстрацію порядок проведення державної реєстрації включає перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а також прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Таким чином, п.п. 41, 42 Порядку реєстрації визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на новозбудоване нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше, і з огляду на закріплені у статтях 9, 18, 24, 25 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» положення, порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Отже, державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 щодо господарчих будівель, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) прийнято незаконно, всупереч встановленому Порядку реєстрації, за відсутності усіх необхідних документів.

Також встановлено, що в подальшому, 24.07.2020 державним реєстратором зареєстровано зміни до розділу № 101 (індексний номер рішення: 53324696) щодо цільового призначення зазначеного об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 : з господарчих будівель на нежилі будівлі кафе-бару.

Підставою для реєстрації змін державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 15.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) повідомлення, серія та номер: №220, виданий 15.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ».

Так, зміна функціонального призначення приміщень можлива лише шляхом проведення реконструкції (проведення будівельних робіт) та прийняття реконструйованого об`єкту до експлуатації на підставі відповідних декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Однак, власниками майна, всупереч п. 43 Порядку реєстрації, для державної реєстрації змін до розділу на об`єкт не подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, незаконність дій заявників та державного реєстратора підтверджується також з отриманих місцевою (окружною) прокуратурою відомостей від уповноважених органів влади про відсутність інших документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 10 п.«б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно п.п. 3.1-3.3 Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 №809 (далі - Положення), резервування адрес здійснюється на строк два роки за замовленням власника (наймача, балансоутримувача, забудовника) об`єкта або уповноваженої ним особи, зокрема у випадках визначення можливості надання адрес.

Пунктом 4.4. Положення передбачено, що на підставі довідки про резервування адреси районні адміністрації за заявою власника (наймача, балансоутримувача) об`єкта видають розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об`єкт, та документів, які підтверджують особу заявника.

Таким документом має бути відповідне розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради або рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Водночас, відповідно до листа Комунального підприємства «Право» Одеської міської ради від 16.11.2020 № 340 місцеву (окружну) прокуратуру повідомлено, що адреса: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172/1 в Адресному реєстрі міста Одеси відсутня, а відповідні довідки про її резервування та підтвердження підприємством не видавались.

Зазначене свідчить про проведення реєстрації прав на нерухоме майно за відсутності документа, що підтверджує присвоєння адреси.

Отже, зазначена адреса, а саме: АДРЕСА_1 самовільно використана заявниками та внесена державним реєстратором до Державного реєстру прав з порушенням вимог чинного законодавства, без її Присвоєння в установленому порядку та без надання підтверджуючих документів, які вимагаються та передбачені п.п.41, 42 Порядку реєстрації, як обов'язковий документ для державної реєстрації права власності. І Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон про містобудування) суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проте, відповідно до листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 30.11.2020 за № 01-0/66 в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Також, повідомлено, що до Управління не звертались особи для реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою : АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 5 Закону про реєстрацію передбачено, що у разі якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 Закону про реєстрацію.

Отже, одним з необхідних документів для державної реєстрації права власності є документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на той час) (далі - Закон про містобудування) визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно зі ст. 39 Закону про містобудування прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відсутність відповідних дозвільних та декларативних документів на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , також вказує на проведення державної реєстрації без документів, визначених чинним : законодавством.

Листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 03.12.2020 за № 01-19/2859 повідомлено місцеву прокуратуру що рішення, щодо надання у власність, оренду, постійне користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Одеською міською радою не приймалось.

При цьому, місцеву прокуратуру повідомлено, що 26.11.2020 відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту оглянуто земельну ділянку АДРЕСА_1 . За результатами обстеження встановлено, що вищезазначена земельна ділянка, орієнтовною площею 0, 22 га, розташована на території гідропарку «Лузанівка», огороджена парканом та використовується під розміщення двох нежитлових будівель кафе та одноповерхових гостинних будинків.

Крім того, з відкритих даних публічної кадастрової карти України, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 10-15-0.3- 12009/2-20 від 14.12.2020 встановлено, що відсутні відомості про реєстрацію права власності, права постійного користування, а також договори оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, як зазначалось раніше, у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою, має місце забудова та використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землекористування.

З наведеного вбачається, що земельна ділянка під зазначеним об`єктом нерухомого майна знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, яка відповідно до ч. 1 ст. 142 Конституції України, п. «б» ч. 1 ст. 80, ст. 83 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділена повноваженнями власника цієї земельної ділянки, та яка не приймала рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування з метою її забудови.

Так, ч. 1 ст. 79-1 ЗК України визначає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення и площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 2 ст. 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється, Зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Згідно ч.ч. З, 4 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону про містобудування забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Згідно з ч. 4 ст. Закону про містобудування право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 1 ст. 35 Закону про містобудування визначено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили самовільне захоплення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належить територіальній громаді м. Одеса, без належних правових підстав та в порушення вимог чинного законодавства, що легалізовано шляхом проведення незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи викладене, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , в розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, є об`єктом самочинного будівництва, оскільки розміщена на земельній ділянці, що не була відведення для цієї мети.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами 1, 2 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Отже з вищевикладеного встановлено, що самочинне будівництво нежитлової будівлі проведено за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність або користування, для будівництва та/або експлуатації нежитлової будівлі, не передавалась.

Також, з наведеного вбачається, що державним реєстратором під час проведення державної реєстрації проігноровано вимоги п.п. 41-43 Порядку реєстрації щодо необхідності таких документів, як:1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Тобто, державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно без наявності усіх необхідних документів, що надало змогу власнику об`єкта нерухомого майна з порушенням вимог чинного законодавства зареєструвати речові права на об`єкт нерухомості, а також незаконно використовувати земельну ділянку, чим прямо порушено інтереси держави та територіальної громади в особі уповноважених органів.

Відповідно до статті 24 Закону про реєстрацію у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином вважаю, що прийняті рішення державного реєстратора мають бути визнані незаконними та скасовані, відповідно до ч. 3 cт. 26 Закону про реєстрацію, оскільки прийняті на підставі документів, які не дають змоги встановити підстави набуття речових прав, внесення змін до них.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових орав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи той факт, що рішення Одеською міською радою з приводу розпорядження вищевказаною земельною ділянкою не приймалися та інформація щодо оформлення будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, будівництво об`єкта нерухомості відбулося за рахунок земель Одеської міської ради, всупереч вищевказаного законодавства.

Оскаржуваним рішенням про реєстрацію права власності порушено інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, яка позбавлена можливості розпоряджатися земельною ділянкою, на якій розташований спірний об`єкт.

Слід зазначити, що Одеська міська рада, як орган місцевого самоврядування, належним чином повідомлена про вищезазначені порушення інтересів держави, що підтверджується листом місцевої прокуратури № 16.04- 52-7355вих-20 від 27.10.2020, проте жодних дієвих заходів, спрямованих на поновлення порушених інтересів держави, зокрема звернення із позовною заявою, не здійснено. Вказане свідчить про не здійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави.

Таким чином, невжиття заходів реагування органами, що виконують відповідні функції у спірних правовідносинах щодо усунення обставин, якими спричинено порушення інтересів держави, є обставинами що виправдовують звернення прокурора з позовом до суду.

На підставі викладеного, позивач просить:

1.Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 про реєстрацію за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) спільної часткової власності по 1/2 на нежитлову будівлю кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 280, 4 кв. м, реєстраційним номер розділу - 101, одночасно припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_2 на ї/г нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37499706 та ОСОБА_3 на 1/2- нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37499716, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

2.Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни 53324696 від 28.07.2020 про внесення змін до розділу №101.

3.Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту, а саме: нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Димерлій А.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також пояснив, що державний реєстратор без будь-яких правових підстав здійснив державну реєстрацію права власності за відповідачами на об`єкт, якого до 1992р. взагалі не існувало. Фактично здійснено будівництво нежитлової споруди кафе бару на території, яка не була відповідна для цієї мети, без будь-яких дозвільних документів.

Представник Одеської міської Ради - Танасійчука І.М. підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що Одеська міська Рада, як орган місцевого самоврядування не надавала будь-яких дозволів ані на будівництво, ані на розміщення об`єкту на земельній ділянці. Відповідачі здійснили самовільне будівництво, а тому повинні звільнити земельну ділянку на знести об`єкт.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи неодноразово повідомлялись за останнім місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою не проживають, що підтверджується поштовим повідомленням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду справи без участі відповідачів у заочному порядку.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що Так Суворовською окружної прокуратурою м. Одеси вивченням інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що 24.07.2020 державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 щодо господарчих будівель, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) довідка, серія та номер: №219, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ». В зазначених документах міститься інформація щодо будівництва господарчих будівель до 05.08.1992.

Разом з тим, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020, прийнято із порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку із чим вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих на об`єкт нерухомості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон про реєстрацію) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 18 Закону про реєстрацію передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (діючого на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону про реєстрацію державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (діючого на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Так, п. 40 вищевказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону про реєстрацію та Порядком реєстрації.

Згідно положень Порядку реєстрації державна реєстрація вперше на новозбудоване майно здійснюється на підставі документів, визначених пунктами 41,42,43 Порядку реєстрації.

При цьому, п. 41 Порядку реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються у тому числі: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Також, п. 42 Порядку реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон про реєстрацію).

Відповідно до ст. 31 Закон про реєстрацію для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, вищевказаними положеннями законодавства визначено вичерпні переліки документів, необхідних для проведення державної реєстрації на новозбудоване майно вперше.

Поряд з цим, як зазначалось вище, підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) довідка, серія та номер: №219, виданий 14.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ». В зазначених документах міститься інформація щодо будівництва господарчих будівель до 05.08.1992.

При цьому, технічний паспорт, на підставі якого зареєстроване право власності, не підтверджує право власності на зареєстрований об`єкт нерухомості та не дає можливості встановити підстави набуття права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вищевказаний об`єкт нерухомості.

Технічний паспорт на об`єкт нерухомості є документом, що підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкту та не може бути самостійною підставою виникнення права власності.

Технічний паспорт може бути умовою державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна виключно у сукупності з іншими документами або відомостями, визначеними пунктами 41, 42 Порядку реєстрації та ст. 31 Закон про реєстрацію.

Крім того, заявниками крім технічного паспорту, державному реєстратору надано довідку від 14.07.2020, видану ТОВ «АБТІ», у якій містяться відомості про побудову господарчих будівель до 05.08.1992 p., що не є документом, який підтверджує факт побудови об`єктів до 05.08.1992 згідно положень пунктами 41, 42 Порядку реєстрації та ст. 31 Закон про реєстрацію.

Тобто, заявниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для державної реєстрації права власності не подано документів, які у сукупності відповідають вимогам Порядку реєстрації та не можуть бути підставою для реєстрації права власності на господарчі будівлі, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтями 23, 24 Закону про реєстрацію визначено перелік підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а також перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 4-5 ч. 1 ст. 18 Закону про реєстрацію порядок проведення державної реєстрації включає перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а також прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Таким чином, п.п. 41, 42 Порядку реєстрації визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на новозбудоване нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше, і з огляду на закріплені у статтях 9, 18, 24, 25 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» положення, порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Отже, державним реєстратором Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганною Станіславівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 щодо господарчих будівель, загальною площею 280,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) прийнято незаконно, всупереч встановленому Порядку реєстрації, за відсутності усіх необхідних документів.

Також встановлено, що в подальшому, 24.07.2020 державним реєстратором зареєстровано зміни до розділу № 101 (індексний номер рішення: 53324696) щодо цільового призначення зазначеного об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 : з господарчих будівель на нежилі будівлі кафе-бару.

Підставою для реєстрації змін державним реєстратором зазначено наступні документи: 1) технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 15.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ»; 2) повідомлення, серія та номер: №220, виданий 15.07.2020, видавник: ТОВ «АБТІ».

Так, зміна функціонального призначення приміщень можлива лише шляхом проведення реконструкції (проведення будівельних робіт) та прийняття реконструйованого об`єкту до експлуатації на підставі відповідних декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Однак, власниками майна, всупереч п. 43 Порядку реєстрації, для державної реєстрації змін до розділу на об`єкт не подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, незаконність дій заявників та державного реєстратора підтверджується також з отриманих місцевою (окружною) прокуратурою відомостей від уповноважених органів влади про відсутність інших документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 10 п.«б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно п.п. 3.1-3.3 Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 №809 (далі - Положення), резервування адрес здійснюється на строк два роки за замовленням власника (наймача, балансоутримувача, забудовника) об`єкта або уповноваженої ним особи, зокрема у випадках визначення можливості надання адрес.

Пунктом 4.4. Положення передбачено, що на підставі довідки про резервування адреси районні адміністрації за заявою власника (наймача, балансоутримувача) об`єкта видають розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об`єкт, та документів, які підтверджують особу заявника.

Таким документом має бути відповідне розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради або рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Водночас, відповідно до листа Комунального підприємства «Право» Одеської міської ради від 16.11.2020 № 340 місцеву (окружну) прокуратуру повідомлено, що адреса: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172/1 в Адресному реєстрі міста Одеси відсутня, а відповідні довідки про її резервування та підтвердження підприємством не видавались.

Зазначене свідчить про проведення реєстрації прав на нерухоме майно за відсутності документа, що підтверджує присвоєння адреси.

Отже, зазначена адреса, а саме: АДРЕСА_1 самовільно використана заявниками та внесена державним реєстратором до Державного реєстру прав з порушенням вимог чинного законодавства, без її Присвоєння в установленому порядку та без надання підтверджуючих документів, які вимагаються та передбачені п.п.41, 42 Порядку реєстрації, як обов'язковий документ для державної реєстрації права власності. І Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон про містобудування) суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проте, відповідно до листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 30.11.2020 за № 01-0/66 в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Також, повідомлено, що до Управління не звертались особи для реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою : АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 5 Закону про реєстрацію передбачено, що у разі якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 Закону про реєстрацію.

Отже, одним з необхідних документів для державної реєстрації права власності є документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на той час) (далі - Закон про містобудування) визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно зі ст. 39 Закону про містобудування прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відсутність відповідних дозвільних та декларативних документів на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , також вказує на проведення державної реєстрації без документів, визначених чинним : законодавством.

Листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 03.12.2020 за № 01-19/2859 повідомлено місцеву прокуратуру що рішення, щодо надання у власність, оренду, постійне користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Одеською міською радою не приймалось.

При цьому, місцеву прокуратуру повідомлено, що 26.11.2020 відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту оглянуто земельну ділянку АДРЕСА_1 . За результатами обстеження встановлено, що вищезазначена земельна ділянка, орієнтовною площею 0, 22 га, розташована на території гідропарку «Лузанівка», огороджена парканом та використовується під розміщення двох нежитлових будівель кафе та одноповерхових гостинних будинків.

Крім того, з відкритих даних публічної кадастрової карти України, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 10-15-0.3- 12009/2-20 від 14.12.2020 встановлено, що відсутні відомості про реєстрацію права власності, права постійного користування, а також договори оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, як зазначалось раніше, у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою, має місце забудова та використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землекористування.

З наведеного вбачається, що земельна ділянка під зазначеним об`єктом нерухомого майна знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, яка відповідно до ч. 1 ст. 142 Конституції України, п. «б» ч. 1 ст. 80, ст. 83 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділена повноваженнями власника цієї земельної ділянки, та яка не приймала рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування з метою її забудови.

Так, ч. 1 ст. 79-1 ЗК України визначає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення и площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 2 ст. 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється, Зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Згідно ч.ч. З, 4 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону про містобудування забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Згідно з ч. 4 ст. Закону про містобудування право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 1 ст. 35 Закону про містобудування визначено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили самовільне захоплення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належить територіальній громаді м. Одеса, без належних правових підстав та в порушення вимог чинного законодавства, що легалізовано шляхом проведення незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи викладене, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , в розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, є об`єктом самочинного будівництва, оскільки розміщена на земельній ділянці, що не була відведення для цієї мети.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами 1, 2 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Отже з вищевикладеного встановлено, що самочинне будівництво нежитлової будівлі проведено за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність або користування, для будівництва та/або експлуатації нежитлової будівлі, не передавалась.

Також, з наведеного вбачається, що державним реєстратором під час проведення державної реєстрації проігноровано вимоги п.п. 41-43 Порядку реєстрації щодо необхідності таких документів, як:1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Тобто, державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно без наявності усіх необхідних документів, що надало змогу власнику об`єкта нерухомого майна з порушенням вимог чинного законодавства зареєструвати речові права на об`єкт нерухомості, а також незаконно використовувати земельну ділянку, чим прямо порушено інтереси держави та територіальної громади в особі уповноважених органів.

Відповідно до статті 24 Закону про реєстрацію у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином вважаю, що прийняті рішення державного реєстратора мають бути визнані незаконними та скасовані, відповідно до ч. 3 cт. 26 Закону про реєстрацію, оскільки прийняті на підставі документів, які не дають змоги встановити підстави набуття речових прав, внесення змін до них.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових орав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи той факт, що рішення Одеською міською радою з приводу розпорядження вищевказаною земельною ділянкою не приймалися та інформація щодо оформлення будь-який правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, будівництво об`єкта нерухомості відбулося за рахунок земель Одеської міської ради, всупереч вищевказаного законодавства.

Оскаржуваним рішенням про реєстрацію права власності порушено інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, яка позбавлена можливості розпоряджатися земельною ділянкою, на якій розташований спірний об`єкт.

Слід зазначити, що Одеська міська рада, як орган місцевого самоврядування, належним чином повідомлена про вищезазначені порушення інтересів держави, що підтверджується листом місцевої прокуратури № 16.04- 52-7355вих-20 від 27.10.2020, проте жодних дієвих заходів, спрямованих на поновлення порушених інтересів держави, зокрема звернення із позовною заявою, не здійснено. Вказане свідчить про не здійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів держави.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах Держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права, припинення права власності, звільнення земельної ділянки задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53324049 від 28.07.2020 про реєстрацію за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) спільної часткової власності по 1/2 частки за кожним на нежитлову будівлю кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 280, 4 кв. м, реєстраційним номер розділу 101.

3. Припинити право власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на 1/2 частку нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37499706.

4. Припинити право власності ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на 1/2 частку нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37499716.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Медвідь Ганни Станіславівни 53324696 від 28.07.2020 про внесення змін до розділу №101.

6. Зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

за власний рахунок звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту, а саме: нежитлової будівлі кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 .

7. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок Одеської обласної прокуратури за наступними реквізитами: отримувач коштів - Одеська обласна прокуратура (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: UA 0000564; банк отримувача: ДКСУ у м.Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101) у розмірі 8658 гривень 60 копійок.

8. Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок Одеської обласної прокуратури за наступними реквізитами: отримувач коштів - Одеська обласна прокуратура (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: UA 0000564; банк отримувача: ДКСУ у м.Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101) у розмірі 8658 гривень 60 копійок.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2023