ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/546/23 Справа № 212/2831/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
16 серпня 2023 року м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг, -
У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (надалі - ТОВ «Житлокомцентр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 01 квітня 2023 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 4493,57 грн, з 3% річних в сумі 191,74 грн, з інфляційних втрат в сумі 1165,41 грн., а також з судових витрат в сумі 1657,83 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 01 квітня 2023 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 4493,57 грн, з 3% річних в сумі 191,74 грн, з інфляційних втрат в сумі 1165,41 грн, а також з судових витрат в сумі 1657,83 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 01 квітня 2023 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 2139,79 грн, з 3% річних в сумі 91,30 грн, з інфляційних втрат в сумі 554,96 грн, а також з судових витрат в сумі 789,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 01 квітня 2023 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 2139,79 грн, з 3% річних в сумі 91,30 грн, з інфляційних втрат в сумі 554,96 грн, а також з судових витрат в сумі 789,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 18 жовтня 2022 року з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 1829,36 грн, з 3% річних в сумі 91,30 грн, з інфляційних втрат в сумі 554,96 грн, а також з судових витрат в сумі 701,48 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати рішення суду, яким з них стягнуто заборгованість та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач ТОВ «Житлокомцентр» просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

При цьому, позивач, посилаючись на ст. 134 ЦПК України, заявив у відзиві про очікувані судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000,00 грн, що підтверджено Додатковою угодою №2 від 27 липня 2023 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 17 квітня 2023 року та Актом прийому-здачі наданих послуг за цим Договором від 28 липня 2023 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року залишено без задоволення апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року залишено без змін.

Разом з тим, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року не вирішено питання про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлокомцентр» витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється в апеляційній інстанції, професійну правничу допомогу ТОВ «Житлокомцентр» надавала адвокат Зарівна С.В. на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги від 17 квітня 2023 року та Ордеру Серії АЕ від 1216202.

Згідно з Додатковою угодою №2 від 27 липня 2023 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 17 квітня 2023 року та Актом прийому-здачі наданих послуг за цим Договором від 28 липня 2023 року, адвокатом Зарівною С.В. були вчинені дії в суді апеляційної інстанції з підготовки відзиву на апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року, й вартість цих робіт погоджено сторонами у сумі 1000,00 грн. (а.с. 178-180).

Колегія суддів, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшла висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому стягує з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлокомцентр» по 500,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доповнити резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у справі по апеляційній скарзі відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу з житлово-комунальних послуг абзацами наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 500 (п?ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 500 (п?ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: