Провадження 2/127/3691/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Остапенко І.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

адвоката позивачки ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про поновлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_5 про поновлення батьківських прав.

Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 позивачку позбавлено батьківських праві відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка, незважаючи на позбавлення батьківських прав, ніколи не припиняла цікавитись донькою, любити її та при найменшій можливості намагалась бачитись з нею та брати участь у її вихованні. Донька позивачки теж не втратила емоційного та духовного зв`язку з нею. Позивачка допомагає доньці з навчанням, організувала відвідування донькою гуртків, організовує спільне проведення дозвілля тощо. Окрім того, позивачка допомагає утримувати доньку фінансово, купує одяг та взуття, продукти харчування та шкільне приладдя. На думку позивачки, позбавлення її батьківських прав негативно впливає на емоційний стан доньки, адже ОСОБА_6 бажає проживати разом з позивачкою, а неможливість проводити час та проживати разом призводить до душевних страждань дочки. Окрім іншого, обставини, які слугували підставою для позбавлення батьківських прав, наразі усунуті. Позивачка протягом тривалого часу не вживає алкоголь, на диспансерному обліку у медичному закладі чи стаціонарному лікуванні не перебуває, на захворювання, пов`язанні із вживанням алкогольних чи наркотичних речовин, позивачка не хворіє. Позивачкою створенні належні умови свого проживання та подальшого проживання доньки, позивачка має стабільний дохід, бажає та має можливість приймати щоденну активну участь у житті доньки, піклуватися про неї та її розвиток, утримувати її матеріально та сприяти її гарному вихованню. Позивачка докладає усіх зусиль для поновлення батьківських прав відносно доньки, усвідомила всі «уроки долі», абсолютно змінила своє життя у кращий бік та веде нормальний спосіб життя.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про поновлення її у батьківських правах щодо малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22.12.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Крім того, залучено до участі у справі орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, який зобов`язано надати суду висновок щодо розв`язання спору.

Ухвалою суду від 27.02.2023 замінено первісного відповідача ОСОБА_5 належним відповідачем органом піки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради. Також вказаним судовим рішенням ОСОБА_5 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, та надано строк для подання до суду відповідних заяв по суті справи, роз`яснено наслідки ненадання таких заяв у встановлений судом строк без поважних причин.

Від відповідача та третьої особи на адресу суду заяви по суті справи не надходили.

23.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2022 суду надано висновок органу опіки та піклування від 27.02.2023 № 01/00/011/11285 щодо розв`язання спору.

24.04.2023 до матеріалів справи в якості доказів приєднано належним чином засвідчену копію наказу № 36-ВДС від 21.11.2022, про що судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати та занесено до протоколу засідання.

Ухвалою суду від 24.04.2023 задоволено клопотання адвкоката позивачки та представника відповідача про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також вирішено питання про вислухання думки дитини в судовому засіданні. Також вказаним судовим рішенням закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 , яка була опікуном дитини. Водночас, правонаступництво у даних правовідносинах не допускається. Судом встановлено, що опіка над малолітньою ОСОБА_6 , стосовно якої розглядається справа, наразі не встановлена і опікун не призначений, тому опіку над дитиною здійснює орган опіки і піклування.

В судовому засіданні позивачка та її адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Додатково позивачка повідомила суд, що змінила місце роботи і наразі працевлаштувалась продавчинею у крамницю творчості, а також надає приватні уроки з вивчення англійської мови, має стабільний дохід в розмірі 9 000, 00 10 000, 00 гривень щомісячно.

Представники відповідача просили суд відмовити в задоволенні позову, аргументуючи мотивами, викладеними у висновку органу опіки та піклування від 27.02.2023 № 01/00/011/11285про недоцільність поновлення позивачки у батьківських правах щодо доньки.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 21.12.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_15 . (а.с. 6)

З ЄДРСР, доступ до якого є публічним, вбачається, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 по справі № 127/806/17, яке набрало законної сили 16.05.2017, ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7-9)

Як встановлено вищевказаним судовим рішенням, відомості про батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в актовий запис про її народження внесені на підставі до ч. 1 ст. 135 СК України.

Також з даного судового рішення вбачається, що підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стало встановлення судом ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та зловживання нею алкогольними напоями.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З ЄДРСР, доступ до якого є публічним, вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2021 по справі № 127/4036/20, яке набрало законної сили 31.08.2021 на підставі постанови Вінницького апеляційного суду, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 10-12)

Судом прийнято до уваги, що згідно із ч, 7 ст. 169 СК України, у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1359 від 08.06.2017 дитині - ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1599 від 13.07.2017 опікуном дитини було призначено її бабу ОСОБА_16 , яку в подальшому рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1527 від 19.07.2018 було звільнено від здійснення повноважень опікуна у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків; рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1647 від 02.08.2018 опікуном дитини було призначено її діда ОСОБА_17 , якого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1019 від 26.05.2022 було звільнено від здійснення повноважень опікуна у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків; рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1703 від 18.08.2022 опікуном дитини було призначено ОСОБА_5 .

Під час перебування справи на розгляді в суді, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.06.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 135)

Виконавчим комітетом Вінницької міської ради визнано недоцільним поновлення ОСОБА_1 у батьківських правах по відношенню до дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надано відповідний висновок № 01/00/011/11285 від 27.02.2023. (а.с. 76-79)

Згідно із ч. 1 і ч. 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповіднодо інтересів дитини.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вирішуючи питання про поновлення батьківських прав суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 по справі № 127/806/17. З часу надання малолітній ОСОБА_6 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, тобто з 08.06.2017, у неї тричі змінювався опікун, двоє з яких були звільнені від здійснення повноважень опікуна у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків. Наразі опіка над дитиною не встановлена і опікун не призначений, тому опіку дитиною здійснює орган опіки і піклування.

З ЄДРСР, доступ до якого є публічним, вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 по справі № 127/12222/22, яке набрало законної сили 13.10.2022, ОСОБА_1 було надано право на періодичні побачення з неповнолітньою дитиною позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 14-16)

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні наркологічні протипоказання; на диспансерному обліку у КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР позивачка не перебуває та за допомогою до лікаря-нарколога не зверталась; на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» позивачка не перебувала та за медичною допомогою не зверталась; хронічні захворювання у позивачки відсутні; на території України станом на 29.04.2022 позивачка до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідними довідками та офіційними повідомленнями, які є належними й допустимими доказами. (а.с. 17-24)

Як вбачається з акту, складеного МКП «УК «Територія Комфорту» 09.11.2022 у присутності мешканців будинку, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з травня місяця 2019 року. (а.с. 27)

Із витягу з Державного реєстру речових прав № 324919847 від 06.03.2023 вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право спадщину за законом, виданого 06.03.2023 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Березовською В.С. (а.с. 108-109)

З характеристики № 441, виданої 08.11.2022 МКП «УК «Територія Комфорту», вбачається, що за вищевказаним місцем проживання позивачки, скарги на її поведінку в побуті не поступали. (а.с. 28)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з жовтня 2021 року по 12.12.2022 працювала у Комунальному закладі «Вінницький ліцей № 21» на посаді чергового, отримувала стабільний дохід за місцем роботи. З характеристики, виданоїза місцем роботи станом на 01.11.2022, вбачається, що позивачка характеризується позитивно: у спілкуванні на роботі та в побуті коректна; з повагою ставиться до колег; дотримується правил внутрішнього розпорядку; за час роботи проявила себе відповідальним, ініціативним працівником. (а.с. 25-26) Водночас, з наказу директора КЗ «Вінницький ліцей № 21» А.Космини № 36-ВДС від 21.11.2022 вбачається, що ОСОБА_18 14.11.2022 без попередження не вийшла на роботу і була відсутня на робочому місці з 14.11.2022 по 18.11.2022, пояснивши в подальшому свою відсутність сімейними обставинами. У зв`язку із чим ОСОБА_18 було оголошено догану. (а.с. 85)

Судом встановлено, що за час перебування справи на розгляді в суді, позивачка двічі змінювала місце роботи. Наразі ОСОБА_1 працевлаштувалась продавчинею у крамницю творчості і проходить випробування. Водночас, судом прийнято до уваги, що зміна місця роботи жодним чином не характеризує негативно позивачку і може свідчити про винайдення кращої пропозиції заробітку.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_7 , яка повідомила, що вона є сусідкою позивачки з 2009 року. Свідок зазначила, що знає позивачку з дитинства, а в дружніх відносинах вони перебувають близько чотирьох останніх років. Свідок повідомила, що їй не було відомо про позбавлення позивачки батьківських прав відносно доньки. Зі слів свідка, позивачка добре ставиться до дитини. Також свідок зазначила, що жодного разу не бачила позивачку в стані алкогольного сп`яніння, будь-яких скарг на позивачку від сусідів не чула. Свідок вказала, що бачиться із позивачкою щодня і кілька разів на тиждень буває у неї в квартирі. Свідок повідомила, що позивачка піклується про доньку, допомагає їй з уроками, а донька завжди має охайний вигляд. Свідок характеризувала позивачку лише з позитивного боку.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_13 , яка є начальником відділу «Служба соціального супроводження» Вінницького міського центру соціальних служб. Свідок зазначила, що з 2013 року малолітня ОСОБА_19 перебуває на обліку, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. Свідок повідомила, що чотири роки тому позивачка вела неприйнятний для матері та жінки спосіб життя, у зв`язку з чим була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. Під час перебування ОСОБА_20 під опікою ОСОБА_5 , остання виявляла бажання припинити опіку, оскільки, з її слів, дівчинка потрапила під вплив матері, у зв`язку з чим їй стало важко з дитиною. При спілкуванні ОСОБА_19 завжди говорила, що хоче бути з мамою та любить її. Позивачка не зверталась з 2017 року до соціальних служб за допомогою.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_14 , яка зазначила, що є заступником директора з господарської частини Комунального закладу «Вінницький ліцей № 21», де працювала позивачка. Свідок повідомила, що позивачка працювала у ліцеї на посаді «прибиральниці з обов`язками чергової» з жовтня 2021 року по грудень 2022 року; позивачка, покладені на неї обов`язки виконувала належним чином, проте в грудні 2022 року позивачка пішла у відпустку і «загуляла». Свідок повідомила, що одного разу бачила позивачку на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння ( ОСОБА_21 мала нестійку ходу, голосно розмовляла), однак до цього такого ніколи не було. Догана була оголошена позивачці у зв`язку із перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. Свідок зазначила, що до цього випадку позивачка вела себе абсолютно прийнятно, на роботі характеризувалась позитивно, а звільнилась за власним бажанням.

Також в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_12 , яка разом працювала із позивачкою в Комунальному закладу «Вінницький ліцей № 21» протягом 2022 року. Свідок зазначила, що жодного разу не бачила позивачку у стані алкогольного сп`яніння; на роботу позивачка завжди приходила вчасно, була охайною і з покладеними на неї обов`язками справлялась. Свідок вказала, що їй відомо, що донька позивачки ОСОБА_22 відвідує гуртки, які оплачує ОСОБА_21 . Також свідок повідомила, що із заступником директора Комунального закладу «Вінницький ліцей № 21» Вакуленко Ю.І. в усього колективу напружені стосунки через примушення виконувати роботу, яка не входить до обов`язків.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_11 , яка є сусідкою позивачки близько чотирьох років. Свідок повідомила, що позивачку бачить нечасто, але періодично заходить до неї в гості; дома завжди чисто прибрано. Свідок зазначила, що позивачка допомагає її доньці із вивченням англійської мови. Також свідок повідомила, що жодного разу не бачила позивачку в стані алкогольного сп`яніння, будь-яких неприйнятних дій з її боку помічено не було; із сусідами позивачка у нормальних стосунках.

У зв`язку із неодноразовими неявками свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , враховуючи думку учасників справи, суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, постановив продовжити розгляд справи за відсутності цих свідків, про що 08.08.2023 було постановлено відповідну ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, яку занесену до протоколу засідання.

Згідно із ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Тому, при оцінці показань свідків судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідками.

Судом прийнято до уваги, що свідки надали показання, посилаючись на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , і ОСОБА_11 узгоджуються з поясненнями учасників справи і не суперечать матеріалам справи, а тому приймаються судом до уваги. Також судом звернуто увагу на ті показання свідка ОСОБА_13 , про які вона зазначила, що володіє інформацією з чужих слів (зі слів ОСОБА_5 ), оскільки така інформація може бути перекручена тією особою, яка її передавала або неправильно сприйнята свідком.

Водночас, до показань свідка ОСОБА_14 суд ставиться критично, адже її показання суперечать матеріалам справи. Так, із наказу про оголошення позивачці догани вбачається, що така догана стала наслідком прогулу, а не перебування її в стані алкогольного сп`яніння на робочому місці. Крім того, ведення людиною розмови голосно жодним чином самостійно не може вказувати на перебування такої особи в стані саме алкогольного сп`яніння і може бути викликано її фізіологічними і фонаційними особливостями. Також судом прийнято до уваги, що реакція керівництва на перебування особи в навчальному закладі в стані алкогольного сп`яніння мала б інші відповідні наслідки. Джерело своєї обізнаності щодо того, яким чином позивачка проводили свій вільний час будучи у відпустці, свідок не назвала.

Позивачкою суду надано письмові «показання» ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по даній справі. (а.с. 29-33)

Однак вищевказані письмові пояснення не можуть бути використані судом як показання свідків. Суд не приймає до уваги такі письмові показання, оскільки вважає дані докази недопустимим в розумінні положень ст. 78 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що дитина у віці одинадцяти років може висловити свою думку та сформулювати погляди, судом було прийнято рішення про необхідність вислухати думку дитини.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_19 зазначила, що бажає проживати з мамою, що дуже її любить. Дитина повідомила, що мати її ніколи не ображала, любить і піклується про неї, допомагає у навчанні, вивчає із нею англійську мову, водить на гуртки (карате, малювання), які оплачує, купує шкільне приладдя, одяг. Дитина зазначила, що щодня спілкується із мамою, вони разом проводять дозвілля, ходять на прогулянки, в кінотеатр тощо. Також дитина зазначила, що зловживання мамою алкогольними напоями мало місце лише в минулому.

Недоцільність поновлення позивачки у батьківських правах щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради № 01/00/011/11285 від 27.02.2023.

Однак, судом прийнято до уваги, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду і не є обов`язковими та повинен оцінюватись судом за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

З вищевказаного висновку вбачається, що він ґрунтується виключно на інформації, одержаної одним із членів комісії в телефонному режимі з КЗ «Вінницький ліцей № 21», а саме про те, що позивачка дозволяла собі часті невиходи на зміни, пояснюючи це несподіваними захворюваннями, врешті почала з`являтися у нетверезому стані, за що після попередження одержала догану (наказ № 36-ВДС від 21.11.2022), а після чергової неявки на роботу була звільнена. Однак, дані факти не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом. Водночас, із висновку вбачається, що ОСОБА_5 , будучи опікуном дитини, повідомила членів комісії, що матір її підопічної дитини у нетверезому стані вона не бачила, а також підтвердила, що матір спілкується із дитиною, бере участь у її вихованні, дитина любить свою маму і хоче проживати з нею. Дитина також повідомила, що вона спілкується із мамою, любить її і хоче проживати із нею.

Суд, оцінивши вищевказаний висновок органу опіки та піклування, не погоджується із даним висновком, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (надалі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітньої дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини».

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Позбавлення батьківських прав має безстроковий характер. Хоча сімейні правовідносини в цьому випадку припиняються, закон дозволяє можливість поновлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, спонукається тим самим до виправлення. Зв`язки її з дитиною не припиняються, вона може прохати про побачення з дитиною, зобов`язана утримувати її. Прохання батьків, позбавлених батьківських прав, про поновлення батьківських прав має бути підтверджено такою їх поведінкою та способу життя, які б свідчили про те, що відбуваються істотні зміни, щоб суд міг особисто упевнитися, що той з батьків, якого він позбавляв батьківських прав, став іншою людиною, з іншими поглядами на батьківські права та обов`язки, що він може стати або став взірцем для своєї дитини. При поновленні батьківських прав перш за все суд суворо дотримується принципу охорони інтересів дитини, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дитини, які заслуговують на увагу.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Суд, заслухавши позивачку, її адвоката та представника відповідача, думку дитини, показання свідків, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з часу позбавлення позивачки батьківських прав відносно її малолітньої доньки, вона кардинально змінила стиль життя, щиро усвідомила помилки минулого та стала на шлях виправлення, діючи виключно в інтересах своєї дитини. Позивачкою в повній мірі доведено зміни своєї поведінки, ставлення до дитини та виконання батьківських обов`язків. Позивачкою повністю усунено обставини, що булипідставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, судом враховано поведінку позивачки, її намагання та бажання виправити ситуацію і продовжувати виховувати свою доньку та турбуватися про неї, про що також свідчить і судове рішення про надання їй права на побачення з донькою, і повторно поданий нею позов про поновлення батьківських прав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: повністю забезпечує дитину; спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; виявляє інтерес до її внутрішнього світу; створює умови для отриманню нею освіти.

Суд вважає, що вищезазначені обставини позитивно впливають на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Батьки дитини несуть відповідальність за її виховання і розвиток, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В ході розгляду справи судом не встановлено: наявність загрози для життя, здоров`я та розвитку дитини з боку матері; обставин передбачених п. 2 п. 6 ч. 1 ст. 164 СК України; будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дитини з матір`ю.

Суд прийшов до висновку, що поновлення позивачки у батьківських правах на даному етапі повністю відповідає якнайкращим інтересам малолітньої дитини, сприяє збереженню сімейних зв`язків. Судом не встановлено, що для дитини її сім`я є непридатною або неблагополучною. Судом встановлено, що для дитини створені всі належні умови, а малолітня ОСОБА_19 почуває себе у безпеці та затишку поряд із матір`ю. При цьому суд врахував, крім іншого, і думку самої дитини, і її ставлення до матері, і їх емоційний зв`язок між собою.

В даному випадку судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3).

Отже, зазначені вище обставини переконують суд у наявності підстав для задоволення позову і поновлення ОСОБА_1 у батьківських правах щодо її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992, 40 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією від 07.12.2022. (а.с. 44)

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, враховуючи клопотання позивачки про залишення судових витрат за нею, суд вважає за можливе залишити витрати по сплаті судового забору за позивачкою.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

У відповідності до ч. 6 ст. 169 СК України рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини, ст.ст. 6-7, 19, ч. 1 ч. 4 ст. 150, ч. 1 ст. 155, ст.ст. 169, 171 СК України, ст.ст. 12, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 11-13, 76-83, 89, 90, 133, 141, 223, 229, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 у батьківських правах щодо її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 : місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 .

Служба у справах дітей Вінницької міської ради: ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Рішення суду складено 17.08.2023.

Суддя: