Справа №367/4678/20
Провадження № 2/367/1104/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Валюх В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів, мотивуючи вимоги наступним.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2016 року у справі №367/7401/14-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1

1)заборгованість за договором №SAMDN1445 (вклад «Депозит VІР») від 18 травня 2009 року вклад у розмірі 511 752,38 грн,

2)проценти за правочином - 352 092,55 грн,

3)пеню - 10 000 грн,

4)три проценти річних - 5 449,40 грн,

5)заборгованість за договором №SAMDN1376 (вклад «Депозит VІР») від 18 травня 2009 року вклад у розмірі 406 257,10 грн,

6)проценти 86 950,15 грн,

7)пеню - 8 000 грн,

8)три проценти річних - 3 061,75 грн,

9)інфляційні - 25 644,15 грн.

На виконання Рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2016 року у цій справі видано виконавчий лист №367/7401/14-ц від 13.01.2017 року.

Рішення не було виконане АТ КБ «Приватбанк», який протягом понад три роки умисно не повертав кошти вкладнику Позивачу, та понад два роки умисно не виконував Рішення Суду.

Позивачем було подано заяву про злочин, звернення до Президента України як Гаранта Конституції (стаття 129 Конституції про обов`язковість судового рішення), звернення до Міністерства Юстиції України, до Голови правління та Голови Наглядової ради АТ КБ «Приватбанк». Однак, не дивлячись на обізнаність АТ КБ «Приватбанк» та його посадових осіб з обов`язком повернути кошти, жодні дії назустріч Позивачу або на виконання Рішення Суду Відповідачем не вчинялися.

14 лютого 2019 року, не дочекавшись повернення коштів або виконання Рішення Суду Позивач звернувся із позовом про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, індексу інфляції, 3% річних та пені згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наступний період заборгованості.

Ірпінським міським судом Київської області здійснено розгляд позовних вимог Позивача у справі №367/1260/19.

За наслідками розгляду справи №367/1260/19 Верховним Судом частково задоволено касаційну скаргу Відповідача, змінено судові рішення, за якими з Відповідача стягнуто за період з 18.11.2014 року по 14.02.2019 року:

- за договором від 18 травня 2009 року №SAMDN445 (вклад «Депозит VІР») пені - 511 752 (п`ятсот одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн;

- за договором від 18 травня 2009 року № SAMDN376 (вклад «Депозит VІР») пені - 406 257 (чотириста шість тисяч двісті п`ятдесят сім) грн;

- за договором від 18 травня 2009 року №SAMDN445 (вклад «Депозит VІР») 3% річних - 1800 доларів США;

- за договором від 18 травня 2009 року № SAMDN376 (вклад «Депозит VІР») інфляційні втрати - 165 346,63 грн, та 3% річних - 36 563,13 грн;

- за договором №SAMDN445 від 18 травня 2009 року проценти за користування грошовими коштами в розмірі 495,06 доларів США;

- за договором №SAMDN376 від 18 травня 2009 року проценти за користування грошовими коштами в розмірі 10 056,35 грн.

У справі №367/1260/19 позов було подано Позивачем про стягнення коштів за період з дати, якою закінчувалося нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних за попереднім рішенням Апеляційного суду у справі №367/7401/14 з 18.11.2014 року, і до дати подання позову у справі №367/1260/19 до 14.02.2019 року.

Як вбачається із виписки по рахунку Позивача, Позивач фактично отримав стягувані за рішенням суду у справі №367/7401/14-ц кошти 12 червня 2019 року від Відділу примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України.

Таким чином, оскільки сума основного боргу фактично була стягнута з Відповідача 12 червня 2019 року, то Позивач має право стягнути з Відповідача за період з 15 лютого 2019 року по 12 червня 2019 року проценти за користування грошовими коштами, інфляційні витрати, 3% річних та пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, АТ КБ «Приватбанк» не вчинив жодних дій з повернення коштів ОСОБА_1 , не перерахував належні Позивачу кошти вкладу та відсотків та не видав їх у інший законний спосіб.

За таких обставин, Позивач вважає, що має повне право на виплату йому процентів за вкладами у розмірі, визначеному відповідними договорами, оскільки, як встановила Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції - якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.

З огляду на викладе Позивач вважає за можливе та просить суд стягнути з Відповідача проценти за вкладами:

за договором № SAMDN1445

Сума вкладу 20000 дол. США

Процентна ставка за депозитним вкладом 12,5% річних.

Кількість днів у періоді нарахування з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 20 000 х 0,125 х 117/365 = 801,36 дол.США

за договором № SAMDN1376

сума вкладу 406 257,10 грн.

Процентна ставка за депозитним вкладом 18% річних.

Кількість днів у періоді нарахування з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 406 257,10 х 0,18 х 117/365 = 23 440,47 грн.

Таким чином, вказує про те, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів»:

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 20 000 дол.США х 3% х 117 днів = 70 200 дол. США;

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 406 257,10 грн. х 3% х 117 днів = 1 425 962,42 грн.

Відповідно до офіційних даних Держстату України

http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2019/ct/is_c/is_c_u/isc2019m_u.html

індекс інфляції складав в 2019 році:

за березень 100,9%

за квітень 101,0%

за травень 100,7%

Відповідно, інфляційні за ст. 625 Цивільного кодексу України

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 складають

за березень 2019 року 20 000 дол.США х 100,9% - 20 000 дол.США = 180 дол.США;

за квітень 2019 року 20 000 дол.США х 101,0% - 20 000 дол.США = 200 дол.США;

за травень 2019 року 20 000 дол.США х 100,7% - 20 000 дол.США = 140 дол.США;

разом за період 520 дол.США

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 складають

за березень 2019 року 406 257,10 грн х 100,9% - 406 257,10 грн = 3 656,31 грн;

за квітень 2019 року 406 257,10 грн х 101,0% - 406 257,10 грн = 4 062,57 грн;

за травень 2019 року 406 257,10 грн х 100,7% - 406 257,10 грн = 2 843,79 грн;

разом за період 10 562,67 грн

На підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України з Відповідача також підлягають стягненню 3% річних за несплаченими грошовими зобов`язаннями, що розраховані наступним чином:

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р. за період з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів:

20 000 дол. США х 3% / 365 х 117 днів = 119,32 дол. США;

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р. за період з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів:

406 257,10 грн. х 3% / 365 х 117 днів = 3 906,74 грн.

Крім того, Позивач вважає за можливе звернутися до суду із вимогами про стягнення з Відповідача збитків у розмірі упущеної вигоди з огляду на наступне.

Рішенням Апеляційного суду у справі №367/7401/14-ц від 24.11.2016 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в загальному розмірі 1 409 207,48 грн.

Обов`язок АТ КБ «Приватбанк» виплатити визначені Рішенням Суду належні ОСОБА_1 грошові кошти наступив 13.01.2017 року, коли після касаційного оскарження Апеляційним судом було видано виконавчий лист.

Не дивлячись на неодноразові звернення Позивача, Відповідач не виконував судове рішення, грошові кошти Відповідачу не повертав.

Як зазначив вище Позивач, він неодноразово звертався безпосередньо до керівництва Відповідача, особисто до Голови правління, до Голови Наглядової ради, однак у відповідь отримував лише умисне ухилення АТ КБ «Приватбанк» від Конституційного обов`язку, визначеного статтею 129 Конституції України.

Відповідач грошові кошти Позивачу умисно так і не повернув. Стягнення боргу відбулося в примусовому порядку лише 12.06.2019 року.

Таким чином, Відповідач з 13.01.2017 року по 12.06.2019 року умисно незаконно утримував грошові кошти Позивача, внаслідок чого Позивач фактично був позбавлений можливості користуватися своїми власними коштами та отримати від них певні доходи.

Позивач вважає, що внаслідок неповернення коштів Позивачу, дохід, який мав би отримати Позивач, отримав сам Відповідач. Так, у відповідності з судовими рішеннями, ухваленими у справі №367/1260/19, внаслідок неповернення АТ КБ «Приватбанк» коштів Відповідачу, розмір нарахованих процентів за 2017 2019 роки складав 0,01% як за вкладами на вимогу.

В той же час, як вже зазначив Позивач, АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином кошти Позивачу не повертав, на будь-які рахунки Позивачу не перераховував. Отже, Позивач з вини Відповідача був позбавлений можливості продовжити дію депозитних договорів за актуальними процентними ставками, а сам Відповідач замість сплати нормальної процентної ставки умисно не повертав кошти, щоб сплачувати знижену ставку.

Таким чином, Позивач внаслідок протиправної поведінки не отримав дохід в розмірі занижених банком процентів, а сам Відповідач замість оплати нормального розміру процентів за депозитом через свою протиправну поведінку фактично отримав дохід у розмірів не виплачених Позивачу процентів.

Згідно звітності Приватбанку https://privatbank.ua/about/finansovaja-otchetnost

процентні ставки за строковими депозитами фізичних осіб складали (з дати настання обов`язку повернення коштів за Рішенням Суду 13.01.2017 року, по дату фактичного стягнення 12.06.2019 року):

за 2017 рік в гривні 15%,

за 2018 рік в гривні 14%,

за 2019 рік в гривні 15%.

Таким чином, на думку Позивача, розмір збитків (упущеної вигоди) Позивача, який має бути стягнутий з АТ КБ «Приватбанк», який не може бути меншим доходу, отриманого Відповідачем, складає від суми фактично не повернутих коштів 1 409 207,48 грн:

за 2017 рік

1 409 207,48 грн. х 15% = 211 381,12 грн.

за 2018 рік

1 409 207,48 грн. х 14% = 197 289,04 грн.

за 2019 рік (за 6 місяців)

1 409 207,48 грн. х 15% / 2 = 105 690,56 грн.

Разом 514 360,72 грн.

Разом з тим, внаслідок протиправних дій АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 зазнав значних душевних страждань, а також приниження честі і гідності з огляду на наступне.

В даному спорі має місце свідоме нехтування Відповідачем своїми обов`язками та рішенням суду.

Так, Позивач повністю правомірно розраховував на виконання банком рішення суду про стягнення суми депозиту з банку, яке було ухвалено Київським Апеляційним Судом ще 24.11.2016 року.

Після декількох відмовок Позивачем направлено звернення Президенту України, а також подано заяву про злочин за невиконання рішення суду згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України. Печерським районним судом міста Києва було ухвалено рішення зобов`язати слідчі органи розпочати відповідне кримінальне розслідування.

Таким чином, навіть після судового рішення Позивач протягом тривалого часу залишався прохаючим, який принизливо знову і знову просив у банку повернути його Позивача особисті кошти. Вказує про те, що на окрему увагу суду заслуговує та зневага, яка вбачається у відповідях банку на листи Позивача, в яких банк зазначає, що не виконуватиме рішення суду за жодних обставин.

Так, Позивач вказує про те, що більше трьох років з моменту звернення до банку за поверненням коштів принизливо безрезультатно випрошував у завідомо сильнішого банку свої особисті кошти; більше трьох років з моменту звернення до банку за поверненням коштів Позивач, який є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, був позбавлений можливості використовувати свої власні кошти, в тому числі на оздоровлення, в свою чергу, банк продовжив свідомо незаконно утримувати належні Позивачу особисті кошти навіть після рішення суду та неодноразових звернень Позивача, що підтверджується відповідями самого відповідача та його бездіяльністю щодо добровільного виконання рішення суду. Банк-відповідач протягом всього строку незаконного утримування коштів Позивача не нараховував та не сплачував Позивачу проценти, замість 12% річних нараховував 0,01% (за вкладом до запитання).

З огляду на викладене Позивач вважає за можливе просити стягнення з Відповідача моральної шкоди у розмірі утримуваних Банком грошових коштів, утримування яких набуло прямо протизаконний статус після рішення суду у справі №367/7401/14-ц, а саме: 511 752,38 грн та 406 257,10 грн за двома договорами, що разом становить 918 009, 48 грн.

З врахуванням викладеного, просить суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 року у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, проценти за депозитним вкладом за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 801,36 дол. США, пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 70 200 дол. США, інфляційних нарахувань за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 520 дол.США, три проценти річних за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 119,32 дол. США. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 року проценти за депозитним вкладом за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 23 440,47 грн., пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 1 425 962,42 грн., інфляційних нарахувань за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 10 562,67 грн., три проценти річних за період з 18.11.2014 р. по 14.02.2019 р. в сумі 3 906,74 грн. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 збитки за невиконання обов`язку з повернення вкладів в сумі 514 360,72 грн. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 918 009,48 грн.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою суду від 18.10.2021 справу прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В.

Ухвалою суду від 14.07.2022 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, до суду від представника позивача надійшла заява, за змістом якої просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у відсутність позивача та представника позивача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

До суду від представника відповідача надходили письмові пояснення по справі, згідно яких просять застосувати наведені відповідачем у відзиві доводи, заперечення та розрахунки при ухвалені судового рішення та прийняти обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2016 року у справі №367/7401/14-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 : заборгованість за договором №SAMDN1445 (вклад «Депозит VІР») від 18 травня 2009 року вклад у розмірі 511 752,38 грн,; проценти за правочином - 352 092,55 грн,; пеню - 10 000 грн,; три проценти річних - 5 449,40 грн,; заборгованість за договором №SAMDN1376 (вклад «Депозит VІР») від 18 травня 2009 року вклад у розмірі 406 257,10 грн,; проценти 86 950,15 грн,; пеню - 8 000 грн,; три проценти річних - 3 061,75 грн,; інфляційні - 25 644,15 грн.

На виконання Рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2016 року у цій справі видано виконавчий лист №367/7401/14-ц від 13.01.2017 року.

Як встановлено судом, вказане рішення не було виконане АТ КБ «Приватбанк».

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, індексу інфляції, 3% річних та пені згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наступний період заборгованості.

Ірпінським міським судом Київської області здійснено розгляд позовних вимог Позивача у справі №367/1260/19.

За наслідками розгляду справи №367/1260/19 Верховним Судом частково задоволено касаційну скаргу Відповідача, змінено судові рішення, за якими з Відповідача стягнуто за період з 18.11.2014 року по 14.02.2019 року:

- за договором від 18 травня 2009 року №SAMDN445 (вклад «Депозит VІР») пені - 511 752 (п`ятсот одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн;

- за договором від 18 травня 2009 року № SAMDN376 (вклад «Депозит VІР») пені - 406 257 (чотириста шість тисяч двісті п`ятдесят сім) грн;

- за договором від 18 травня 2009 року №SAMDN445 (вклад «Депозит VІР») 3% річних - 1800 доларів США;

- за договором від 18 травня 2009 року № SAMDN376 (вклад «Депозит VІР») інфляційні втрати - 165 346,63 грн, та 3% річних - 36 563,13 грн;

- за договором №SAMDN445 від 18 травня 2009 року проценти за користування грошовими коштами в розмірі 495,06 доларів США;

- за договором №SAMDN376 від 18 травня 2009 року проценти за користування грошовими коштами в розмірі 10 056,35 грн.

У справі №367/1260/19 позов було подано ОСОБА_1 про стягнення коштів за період з дати, якою закінчувалося нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних за попереднім рішенням Апеляційного суду у справі №367/7401/14 з 18.11.2014 року, і до дати подання позову у справі №367/1260/19 до 14.02.2019 року.

Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_1 фактично отримав стягувані за рішенням суду у справі №367/7401/14-ц кошти 12 червня 2019 року від Відділу примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України.

Таким чином, оскільки сума основного боргу фактично була стягнута з Відповідача 12 червня 2019 року, то Позивач має право стягнути з Відповідача за період з 15 лютого 2019 року по 12 червня 2019 року проценти за користування грошовими коштами, інфляційні витрати, 3% річних та пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі №761/26293/16-ц зазначено про те, що зобов`язання банку з повернення коштів за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту їх повернення вкладникові готівкою або надання реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використовувати ці кошти зобов`язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Така позиція підтверджується відповідними висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України, прийнятих у 2013-2016 роках.

Разом з тим в інших постановах Верховного Суду України, прийнятих у той самий період, викладено висновок, згідно з яким закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання банком зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором або законом. У такому випадку відповідно до вимог статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, які знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти у розмірі, встановленому договором банківського рахунка, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Враховуючи, що така неоднозначність призводить до неоднакового застосування норм матеріального права судом касаційної інстанції (наприклад, у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 761/24140/15, від 18 квітня 2018 року у справі № 712/13783/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 658/4877/14, від 6 грудня 2018 року у справі № 750/10139/17), Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне висловити правову позицію з цього питання.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Таким чином строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.

Сторони за домовленістю можуть визначити порядок здійснення повернення коштів за строковим вкладом - шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, шляхом видачі готівкою через касу банку, або іншим шляхом. Зазначені вище норми не містять обмежень при виборі сторонами такого договору способу виконання зобов`язання з повернення коштів банку перед вкладником.

У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.

Така трансформація означає, що вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився.

Так, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (стаття 1066 ЦК України).

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (стаття 1068 ЦК України).

Згідно зі статтею 1070 цього Кодексу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Таким чином, з часу перерахування банком вкладу на поточний рахунок клієнта відповідно до умов укладеного між ними договору банк має сплатити проценти за користування цими грошовими коштами у розмірі, визначеному відповідно до вимог статті 1070 ЦК України.

Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта визначено статтею 1073 цього Кодексу

Невиконання або неналежне виконання зобов`язань банку за договором банківського рахунка, зокрема відмова виконати розпорядження клієнта з видачі йому відповідних сум з рахунка, має наслідком настання відповідальності банку, встановленої договором або законом.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-36цс15, від 2 березня 2016 року у справі № 6?2861цс15, від 27 квітня 2016 року у справі № 6-302цс16, та не вбачає підстав для відступу від них.

Так, АТ КБ «Приватбанк» не вчинив жодних дій з повернення коштів ОСОБА_1 , не перерахував належні ОСОБА_1 кошти вкладу та відсотків та не видав їх у інший законний спосіб.

За таких обставин, ОСОБА_1 має право на виплату йому процентів за вкладами у розмірі, визначеному відповідними договорами, оскільки, як встановила Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції - якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.

Згідно розрахунку, проценти за вкладами ОСОБА_1 складають :

за договором № SAMDN1445

Сума вкладу 20000 дол. США

Процентна ставка за депозитним вкладом 12,5% річних.

Кількість днів у періоді нарахування з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 20 000 х 0,125 х 117/365 = 801,36 дол.США

за договором № SAMDN1376

сума вкладу 406 257,10 грн.

Процентна ставка за депозитним вкладом 18% річних.

Кількість днів у періоді нарахування з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 406 257,10 х 0,18 х 117/365 = 23 440,47 грн.

За приписами ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги.

Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні.

У зазначеній постанові Пленуму також вказується, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів»:

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 20 000 дол.США х 3% х 117 днів = 70 200 дол. США;

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів

= 406 257,10 грн. х 3% х 117 днів = 1 425 962,42 грн.

Відповідно до офіційних даних Держстату України

http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2019/ct/is_c/is_c_u/isc2019m_u.html

індекс інфляції складав в 2019 році:

за березень 100,9%

за квітень 101,0%

за травень 100,7%

Відповідно, інфляційні за ст. 625 Цивільного кодексу України

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 складають

за березень 2019 року 20 000 дол.США х 100,9% - 20 000 дол.США = 180 дол.США;

за квітень 2019 року 20 000 дол.США х 101,0% - 20 000 дол.США = 200 дол.США;

за травень 2019 року 20 000 дол.США х 100,7% - 20 000 дол.США = 140 дол.США;

разом за період 520 дол.США

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р.

з 14.02.2019 по 12.06.2019 складають

за березень 2019 року 406 257,10 грн х 100,9% - 406 257,10 грн = 3 656,31 грн;

за квітень 2019 року 406 257,10 грн х 101,0% - 406 257,10 грн = 4 062,57 грн;

за травень 2019 року 406 257,10 грн х 100,7% - 406 257,10 грн = 2 843,79 грн;

разом за період 10 562,67 грн.

На підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України з Відповідача також підлягають стягненню 3% річних за несплаченими грошовими зобов`язаннями, що розраховані наступним чином:

за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р. за період з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів:

20 000 дол. США х 3% / 365 х 117 днів = 119,32 дол. США;

за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 р. за період з 14.02.2019 по 12.06.2019 = 117 днів:

406 257,10 грн. х 3% / 365 х 117 днів = 3 906,74 грн.

Разом з тим, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Так, рішенням Апеляційного суду у справі №367/7401/14-ц від 24.11.2016 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в загальному розмірі 1 409 207,48 грн.

Обов`язок АТ КБ «Приватбанк» виплатити визначені рішенням суду належні ОСОБА_1 грошові кошти наступив 13.01.2017 року, коли після касаційного оскарження Апеляційним судом було видано виконавчий лист.

Не дивлячись на неодноразові звернення Позивача, Відповідач не виконував судове рішення, грошові кошти Відповідачу не повертав.

Як зазначив вище Позивач, він неодноразово звертався безпосередньо до керівництва Відповідача, особисто до Голови правління, до Голови Наглядової ради, однак у відповідь отримував лише умисне ухилення АТ КБ «Приватбанк» від Конституційного обов`язку, визначеного статтею 129 Конституції України.

Відповідач грошові кошти Позивачу не повернув. Стягнення боргу відбулося в примусовому порядку лише 12.06.2019 року.

Таким чином, Відповідач з 13.01.2017 року по 12.06.2019 року умисно незаконно утримував грошові кошти Позивача, внаслідок чого Позивач фактично був позбавлений можливості користуватися своїми коштами коштами та отримати від них певні доходи.

У відповідності з судовими рішеннями, ухваленими у справі №367/1260/19, внаслідок неповернення АТ КБ «Приватбанк» коштів Відповідачу, розмір нарахованих процентів за 2017 2019 роки складав 0,01% як за вкладами на вимогу.

В той же час, АТ КБ «Приватбанк» жодним чином кошти Позивачу не повертав, на будь-які рахунки Позивачу не перераховував. Отже, Позивач з вини Відповідача був позбавлений можливості продовжити дію депозитних договорів за актуальними процентними ставками, а сам Відповідач замість сплати нормальної процентної ставки умисно не повертав кошти, щоб сплачувати знижену ставку.

Таким чином, Позивач внаслідок протиправної поведінки не отримав дохід в розмірі занижених банком процентів, а сам Відповідач замість оплати нормального розміру процентів за депозитом через свою протиправну поведінку фактично отримав дохід у розмірів не виплачених Позивачу процентів.

Згідно звітності Приватбанку https://privatbank.ua/about/finansovaja-otchetnost

процентні ставки за строковими депозитами фізичних осіб складали (з дати настання обов`язку повернення коштів за Рішенням Суду 13.01.2017 року, по дату фактичного стягнення 12.06.2019 року):

за 2017 рік в гривні 15%,

за 2018 рік в гривні 14%,

за 2019 рік в гривні 15%.

Таким чином, на думку Позивача, розмір збитків (упущеної вигоди) Позивача, який має бути стягнутий з АТ КБ «Приватбанк», який не може бути меншим доходу, отриманого Відповідачем, складає від суми фактично не повернутих коштів 1 409 207,48 грн:

за 2017 рік

1 409 207,48 грн. х 15% = 211 381,12 грн.

за 2018 рік

1 409 207,48 грн. х 14% = 197 289,04 грн.

за 2019 рік (за 6 місяців)

1 409 207,48 грн. х 15% / 2 = 105 690,56 грн.

Разом 514 360,72 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача процентів за депозитними вкладами, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних та збитків, а тому задовольняє позов цій частині в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 918009,48 грн., суд відмовляє в задоволенні зазначеної вимоги з огляду на те, що положеннями ст.ст.23,1167 ЦК України, на які посилається позивач як на підставу для стягнення коштів, регулюються правовідносини щодо відшкодування шкоди з недоговірних зобов`язань, а як встановлено судом, ОСОБА_1 був клієнтом АТ КБ "ПриватБанк", а отже, відносини між сторонами є договірними.

Зазначене кореспондується з висновком, що міститься в Постанові Апеляційного суду Черкаської області по справі № 711/5210/18 від 12.02.2019.

На підставі ст. ст. 22, 526, 530, 598, 599, 1060, 1061 ЦК України, положень Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів,- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 року у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, проценти за депозитним вкладом за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 801,36 дол. США, пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 70 200 дол. США, інфляційних нарахувань за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 520 дол.США, три проценти річних за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 119,32 дол. США.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIP») від 18.05.2009 року проценти за депозитним вкладом за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 23 440,47 грн., пеню згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 1 425 962,42 грн., інфляційних нарахувань за період з 14.02.2019 р. по 12.06.2019 р. в сумі 10 562,67 грн., три проценти річних за період з 18.11.2014 р. по 14.02.2019 р. в сумі 3 906,74 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , збитки за невиконання обов`язку з повернення вкладів в сумі 514 360,72 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий