Провадження №2/523/5000/23
У Х В А Л А

"18" серпня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали позової заяви та додані документи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ізумруд 2007» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, буд. 36) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ізумруд 2007» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСББ «Ізумруд 2007» зареєстроване 11.01.2019 року. Загальними зборами від 29.01.2022 року прийнято рішення про управління житловим комплексом по АДРЕСА_2 самостійно, шляхом самозабезпечення через статутні органи ОСББ з 01.05.2022 року. Під час експлуатації будинку неодноразово виникали аварійні ситуації, пов`язані з електричною щитовою, що забезпечує живлення 10 та 11 під`їздів житлового комплексу та мереж водопостачання та водовідведення 10 під`їзду.

У результаті оброки інформації про будинок та його співвласників, з метою вирішення питання систематичного обмеження доступу до системи життєзабезпечення будинку, які розташовані у приміщеннях доступ до яких обмежую відповідач у справі. Також, було з`ясовано, що відповідач в односторонньому порядку провів реконструкцію нерухомого майна, таким чином, що співвласники будинку не мають доступу до приміщення електрощитової.

Згідно технічного паспорту від 30.07.2007 року (при введенні будинку в експлуатацію) вбачається доступ до електрощитової із зазначенням входів та коридорів (шляху) до щитової під № 167.

У 2012 р. було виготовлено інший технічний паспорт на підвал на ім`я ОСОБА_2 згідно якого також є доступ до електрощитової. При цьому технічний паспорт оформлено на об`єднані приміщення, які в сукупності складають 287, 9 кв.м., крім іншого, в технічному паспорті від 2012 року зникла позначка 167 електрощитова. За даними реєстру прав власності на нерухоме майно 26.07.2012 року на приміщення площею 287, 9 кв.м. право власності оформлено на двох осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В подальшому, приміщення було об`єднано у власності на поділено на 4 окремих приміщення. Згідно експлікації приміщень підвалу та технічним паспортом 2007 року за № 161,163,169 та № 171 значаться приміщення офісів, а тому сторонами позивача при подачі позову до суду не має підстав вважати, що дані приміщення є допоміжними. Разом з цим, позивач не має доступу до приміщень, а відтак не може підтвердити та спростувати статус даних приміщень.

Представник вказує, що технічний паспорт виготовлений на підвал на ім`я ОСОБА_2 ,. оформлений в 2012 році є наслідком протиправної приватизації усього підвалу разом з допоміжними приміщеннями та шляхом доступу до електрощитової та систем водовідведення.

Таким чином, у кінцевого власника підвалу, штучно поділеного на 4 частини, незаконно перебувають у власності приміщення, які з самого початку будувались для потреби обслуговування багатоквартирного будинку.

На підставі викладеного представник позивача просить: 1.скасувати рішення державного реєстратора від 08.12.2015 року на приміщення 101 у будинку АДРЕСА_3 .скасувати рішення державного реєстратора від 08.02.2013 року на приміщення 102 у будинку АДРЕСА_4 .скасувати рішення державного реєстратора від 08.12.2013 року на приміщення 103 у будинку АДРЕСА_5 .скасувати рішення державного реєстратора від 08.02.2014 року на приміщення 104 у будинку АДРЕСА_6 .визнати недійсним договір купівліпродажу нежилих приміщень № 1662 від 05.06.2012 року розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Після надходження та реєстрації зазначеної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України.

Однак, представником позивача разом з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам за його дорученням чи вказівкою будь-яких дій щодо обмеження доступу до приміщень підвалу розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 згідно технічного паспорту станом на 30.07.2007 року посадовим чи уповноваженим особам ОСББ «Ізумруд 2007».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник зазначив, що відповідачем вчинено дії щодо привласнення майна співвласників багатоквартирного будинку, а саме відповідач привласнив об`єкти, які не можуть бути передані у власність в силу свого призначення.

Систематичні конфлікти із власником підвалу з приводу електрощитової, до якої він не допускає майстрів та представників мають триваючий характер. В період з 2022-2023 року під час великого навантаження на інженерні системи внаслідок військової атаки, балансоутримувач та спеціалісти з електропостачання не могли проводити ремонті роботи, поновлювати живлення цілої секції. Внаслідок чого мешканці 10 та 11 під`їздів декілька днів перебували без електропостачання.

На підставі викладеного представник позивача просить клопотання задовольнити та заборони обмежувати доступ до приміщень підвалу.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується, зокрема шляхом забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з поміж іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач в незаконний спосіб здійснив реєстрацію права власності, зокрема на приміщення щитової, яка в технічному паспорті станом на 2007 рік, відображена під № 167. Також, представником зазначено, що в технічному паспорті станом на 2012 рік, приміщення під № 167 відсутнє. Відповідач не допускає до щитової працівників ОСББ та спеціалістів електропостачання, що негативно відображається на співвласниках багатоквартирного будинку та як наслідок призводить до тривалої відсутності світла.

Слід наголосити на тому, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо позивач не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

При цьому, при зверненні до суду із заявою, заявником не надано достатніх та конкретних доказів того, що приміщення відображене в технічному паспорті № 167 як електрощитова, перейшло у будь-який спосіб у власність відповідача, відсутність на технічному паспорті приміщення з позначкою 167, не свідчить про його перехід у власність відповідача. Крім іншого, шляхом арифметичного підсумування площ приміщень зазначених в технічних паспортах від 2007 року та 2012 року, вбачається, що загальна площа (підвального) приміщення в технічному паспорті станом на 2007 рік становить 296 кв.м, а в технічному паспорті станом на 2012 рік загальна площа приміщення становить 287, 9 кв.м., а відтак суд на даний час позбавлений можливості вирішити питання про забезпечення позову, з підстав недоведеності вимог заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За вказаним законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям "мешканці" треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення.

Однак, з огляду на подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що позивач не довів обставин того, що допоміжне приміщення електрощитова, що відображена в технічному паспорті від 2007 року під № 167, перебуває у власності відповідача у справі.

Крім іншого, в заяві про забезпечення позову, представником зазначено «… шляхом постійних конфліктів та викликів поліції диспут надавався, хоча це дається ціною постійних суперечок та втратою значного проміжку часу».

З огляду на зазначене, слід зауважити, що до заяви, в даному контексті, позивачем мали б бути додані письмові докази щодо відновлення електроживлення саме з приміщення відповідача (фото-відеофіксація, акт проведених робіт щодо відновлення живлення, з зазначенням приміщення в якому відбувались ремонтні роботи, тощо). Факт звернення позивача до Управління поліції та листи мешканців будинку не є доказами того, що у власності або користуванні відповідача перебувають допоміжні примішення електрощитової і позивачу належить дозволити доступ до них.

Слід зазначити, що законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу, тобто суд має переконатись в тому, що забезпечуючи позов, шляхом накладення арешту, заборони або інше, дії пов`язані з його забезпеченням будуть спрямовані саме на майно, що належить відповідачу, а в даному випадку, позивач має довести, що забезпечення позову шляхом усунення перешкод в доступі до приміщень підвалу № № 158, 167, 164, 168, 174, пов`язане саме з забезпеченням безперешкодного доступу до допоміжного приміщення електрощитової, яке належить відповідачу.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ізумруд 2007» про заборону вчинення ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам за його дорученням чи вказівкою будь-яких дій щодо обмеження доступу до приміщень підвалу розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 згідно технічного паспорту станом на 30.07.2007 року посадовим чи уповноваженим особам ОСББ «Ізумруд 2007 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: