Номер провадження: 22-ц/813/5877/23
Справа № 521/6385/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси до ФОП ОСОБА_2 з позовом про відшкодування майнової шкоди у розмірі 49 087,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., мотивувавши це тим, що згідно усних домовленостей 19.10.2021 року позивач доставив свій автомобіль на СТО «Nissan&Infinity service», де відповідач здійснює свою діяльність, для проведення малярно-рихтувальних робіт автомобіля та його остаточного збирання, що було відображено у нараді-замовлені № ЗН01685. На проведення робіт за усною домовленістю було встановлено термін 60 днів, однак відповідачем даний строк невиправдано було затягнуто на 101 день. 28 січня 2022 року після закінчення ремонтних робіт позивачу видано його автомобіль згідно з актом виконаних робіт № ЗН01685, за які він сплатив 53 252 грн. Як вказує позивач, автомобіль видався йому не в приміщенні СТО, а на вулиці, де йшов дощ з мокрим снігом, що фізично не дозволяло роздивитися якість робіт. З початком війни в Україні позивач був вимушений поїхати за кордон для проведення медичного обстеження його дитини. У процесі експлуатації автомобіля позивачем були виявлені приховані недоліки проведеного ремонту, які не могли бути виявлені при прийомі автомобіля, а також недоліки, що проявилися через певний час експлуатації через порушення технологічних вимог проведення малярських робіт. У зв`язку з чим, після повернення із-за кордону позивач звернувся 06.07.2022 року до працівника СТО, якій безпосередньо здійснював малярні роботи автомобіля та якій визнав всі недоліки, про що було підписано Акт виявлення неякісних ремонтних робіт автомобіля. В подальшому 12.07.2022 року позивач звернувся до відповідача з претензією, відповідно до якої вимагав усунути всі зазначені недоліки. Представник відповідача відмовився прийняти і зареєструвати претензію позивача, у зв`язку із чим позивач надіслав таку претензію через поштове відділення рекомендованим листом на адресу відповідача. Оскільки відповідач проігнорував вимоги позивача, останній звернувся 09.08.2022 року до органів поліції із заявою про самоуправство, про що були внесені данні до ЄРДР. У рамках досудового розслідування дізнавачем постановою від 19.08.2022 року було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу і отримано висновок експерта №22-4076, яким встановлено факт проведення неякісних ремонтних робіт та розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля 49 087 грн., або з урахуванням курсу валют НБУ станом на час проведення експертизи 1 343 долари США. Про призначення дати проведення експертизи відповідача було повідомлено належним чином. Оскільки кримінальне провадження було закрито постановою дізнавача за відсутності складу злочину, позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом. Також, позивач зазначає, що ним понесені моральні страждання за весь час порушення відповідачем його прав, тобто йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення недоліків, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

У квітні 2023 року від представника ФОП ОСОБА_2 адвоката Лебедєва О.В. надійшов відзив на позовну заяву.

20.04.2023 року представник відповідача подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи в судовому засіданні 20.04.2023 року проводити за його відсутності, крім того представник просив справу направити за підсудністю.

20.04.2023 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні 20.04.2023 року за його відсутності, крім того позивач вказав, що не заперечує проти направлення справи за підсудністю.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди передано до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Дана ухвала суду мотивована тим, що відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 17295 від 05.04.2023 року на запит Малиновського районного суду м. Одеси відповідач ФОП ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Комінтернівського районного суду Одеської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно застосував ч. 2 ст. 27 ЦПК України щодо позову до ФОП ОСОБА_2 , як позову до юридичної особи, які повинні пред`являються в суд за місцезнаходженням такої особи. Зокрема, оскільки згідно ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу, а норма ч. 2 ст. 27 ЦПК чітко говорить про «позови до юридичних осіб», тому позивач вважає, що районний суд не мав повноваження поширювати дію цієї норми на позови до фізичної особи-підприємця. Крім того, аналіз позову ОСОБА_1 свідчить, що шкода заподіяна майну позивача, також як споживачу певних послуг з ремонту автомобіля. У зв`язку з чим та керуючись вимогами ст. 28 ЦПК, що встановлює пріоритетне право позивача на вибір підсудності справ у певних, визначених законом випадках, зокрема ч. 5 цієї статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а ч. 6 даної статті встановлює, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, позивачем було подано позов до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року (головуючий суддя Бездрабко В.О.) витребувано матеріали справи з районного суду для розгляду апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, учасникам справи роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги буде здійснений без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Згідно довідки про доставку електронного листа ОСОБА_1 отримав копію ухвали Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року в електронному вигляді на його електронну пошту 02.05.2023 року.

17.05.2023 року з районного суду до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали вищевказаної цивільної справи.

23.05.2023 року до Одеського апеляційного суду повернулась судова кореспонденція, що надсилалась на поштову адресу ФОП ОСОБА_2 разом з ухвалою апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та копією апеляційною скарги, з відміткою пошти від 18.05.2023 року: «адресат відсутній за вказаною адресою». Поштова адреса відповідача відповідає адресі, яка вказана у відзиві сторони відповідача на позовну заяву, що міститься в матеріалах справи.

Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевказані положення закону, відповідач вважається таким, що сповіщений про розгляд справи в апеляційному суді.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року відрядження судді Бездрабко В.О. до Одеського апеляційного суду достроково закінчено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року (головуючий суддя Таварткіладзе О.М.) справу прийнято до свого провадження, призначено справу до розгляду.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду, право оскарження якої передбачено п. 9 ст. 353 ЦПК України, то справа за вказаною апеляційною скаргою підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як встановлено в ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України встановлює: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема, частина 5 вказаної статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а відповідно до частини 6 цієї ж статті позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Системний аналіз статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

При цьому, вирішуючи питання територіальної підсудності, слід з`ясовувати характер спірних правовідносин.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, як споживача у договірних відносинах, місцем виконання яких є Хаджибейський (раніше Малиновський) район м. Одеса, що за територіальною підсудністю відноситься до Малиновського районного суду м. Одеси. Зокрема, в акті виконаних робіт № ЗН01685 від 28.01.2022 року, що підписаний сторонами, зазначено адресу: АДРЕСА_2 (а. с. 8).

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пунктах 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 роз`яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Отже, як вбачається за матеріалами справи, дія Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини, що виникли між сторонами у справі, та в даному випадку позивач використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності та звернувся до суду в порядку ч. 5, 6 ст. 28 ЦПК України, що відповідає вимогам Закону.

При постановлені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не врахував вищезазначені вимоги закону, не визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку з чим прийшов до передчасного висновку про передачу цивільної справи за підсудністю до іншого суду.

За таких обставин ухвалу належить скасувати і повернути справу для продовження розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 369, 374, 376, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - скасувати і направити справу для продовження розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 23.08.2023 року.

Головуючий суддя: О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова