Справа № 761/9840/23
Провадження № 2/761/6472/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секратаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ" про стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.03.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

25.04.2023р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, а також заява про залишення позовної заяви без руху.

05.06.2023р. до суду надійшла заява представника відповідача про застосування строку позовної давності.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, повідомлялись про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку.

Від представника позивача надійшло клопотання стосовно проведення судового засідання за його відсутності, а від представника відповідача клопотання про відкладення судового засідання.

В свою чергу, суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого судового засідання, з урахуванням тієї обставини, що відповідач, як юридична особа на переконання суду не позбавлений можливості забезпечити у судове засідання явку іншого уповноваженого представника, а тому, з метою дотримання розумних строків проведення підготовчого провадження у даній цивільній справі, суд вважає за доцільне провести судове засідання за відсутності сторін.

Ознайомившись з заявою представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві вказано, що згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі №761/24672/15-ц вказано :.... «у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, стаття 5 Закону України «Про судовий збір`не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову».

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За пунктами 18, 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Судом встановлено, що підставою звернення до суду стало неналежне на думку позивача виконання ТОВ "ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ" умов договору купівлі-продажу майнових прав №84/3/ШК від 26.12.2015р.

Відповідно до положень пункту 2.1 вказаного договору, продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм ЦК України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Предметом позову у справі є стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання за договором, з підстав несвоєчасної добудови відповідачем та здачі в експлуатацію об`єкту будівництва відповідно до вищевказаного договору.

З урахуванням предмету та підстав позову, висновків Верховного Суду висловлених у постановах від 07.10.2020р. у справі № 755/3509/18, від 16.02.2022р. у справі №524/8390/20, від 16.11.2022р. у справі №554/12258/21, суд констатує, що на правовідносини між сторонами поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому доводи представника відповідача про те, що позивач повинен сплатити судовий збір за подання даного позову, оскільки не є споживачем послуг, не ґрунтуються на законі, відтак клопотання представника відповідача є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Під час підготовчого провадження учасниками справи не подано до суду інших заяв чи клопотань, які підлягають вирішенню судом у підготовчому засіданні згідно з приписами частини 2 статті 197 ЦПК України.

Оскільки підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст.ст. 197, 198, 223 ЦПК України судом встановлено не було, з урахуванням строку підготовчого провадження, встановленого ч. 3 ст. 189 ЦПК України, а також на підставі ч. 2 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 187, 197, 200, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ" про стягнення пені, та призначити її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 21.09.2023р. о 10:00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А, зал № 707.

Встановити наступний порядок дослідження доказів: надання вступного слова учасникам справи, з`ясування обставин, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідження письмових доказів, додаткові пояснення, судові дебати.

Роз`яснити учасникам справи, їх право подати заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному Веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою http://sh.ki.court.gov.ua/sud2610.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА