Справа № 351/1971/23
Номер провадження №2/351/633/23
УХВАЛА

15 серпня 2023 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2023 року до Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи цивільного провадження за вищевказаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Собка В.М.

Вважаю, що зобов`язаний заявити самовідвід, оскільки існують обставини, які можуть викликати сумнів у моїй неупередженості щодо розгляду вищевказаної цивільної справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.39 ЦПК України, на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді він зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006р. схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 р.№ 2006/23).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової практики визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Головуючим суддею було встановлено, що представництво інтересів заявника у справі здійснюється адвокатом Пустовойтовою Лідією Юріївною, яка тривалий час обіймала посаду помічника судді Собка В.М. Снятинського районного суду Івано-Франківської області.

Отже, за таких обставин, для запобігання сумнівів у можливій упередженості складу суду головуючого у справі судді Собка В.М. при подальшому розгляді справи, та неможливості за таких умов проведення об`єктивного судового розгляду та прийняття законного рішення, в зв`язку з чим суддя Собко В.М. підлягає відводу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (Заява N 7577/02), суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Подібний висновок міститься у п.28 рішенні Європейського суду з прав людини у справі у справі «Газета «Україна центр» проти України» від 15.07.2010 (Заява N 16695/04)

Європейський суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, (Заява №33949/02), пункт 49 рішення, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В п.50 даного рішення зазначено, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В пункті 52 цього ж рішення прописано - «при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Подібний висновок міститься п.п.66.67 рішення Європейського суду з прав людини справа «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року(Заява N 4785/02).

В пункті 105 рішення Європейського суду з прав людини, справа Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (Заява № 21722/11), зроблено висновок, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Згідно п. 97 рішення Європейського суду з прав людини у справі«Фельдман проти України» від 08.04.2010 (Заяви N 76556/01 та 38779/04), зазначено, що до вимоги "безсторонності" мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У зв`язку із тим, що представник заявника працювала у Снятинському районному суді Івано-Франківської області на посаді помічника судді Собка В.М., якого відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддею, існують сумніви в об`єктивному судовому розгляді, що ставить під сумнів об`єктивність розгляду справи.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. На цій самій підставі може бути зроблено відвід секретаря судового засідання.

Враховуючи вище викладене, з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів заінтересованих осіб в об`єктивності та неупередженості судді у вирішенні спору, суддя вважає за цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - заявити самовідвід.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст.ст.14, 33 ЦПК України.

Керуючись ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 36, 38 - 40, 252, 260, 261, 353, ст.354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід головуючим суддею Собком Василем Мар`яновичем.

Цивільну справу №351/1971/23, провадження №2/351/633/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів передати до канцелярії Снятинського районного суду Івано-Франківської області для визначення іншого судді в порядку ст.ст.14, 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Василь СОБКО