Справа № 358/283/23 Провадження № 2/358/395/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

22 серпня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.,

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,

за участю представника відповідача Київської обласної прокуратури - Фрей Р.А., розглянув у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури в частині стягнення витрат на правничу допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.08.2023 року у цивільній справі № 358/283/23 (провадження № 2/358/395/23) задоволено в повному обсязі позов ОСОБА_1 про до Держави Україна в особі Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури.

В судовому засіданні 03.08.2023 року представник позивача - адвокат Суровцев А.Ю., в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, до судових дебатів зазначив, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу у цивільній справі будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

04.08.2023 позивачем ОСОБА_1 надані суду докази понесених витрат на правничу допомогу, а саме: завірена копія рахунку-фактури №03082023 від 03.08.2023 та завірена копія акту прийому передачі виконаних робіт від 03.08.2023 по договору про надання правничої допомоги № 23/02-23/З від 23.02.2023 року. Розмір витрат позивача на правничу допомогу зазначений як 21 500 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи № 358/283/23 в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу за їх відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача - Київської обласної прокуратури Фрей Р.А. просила клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення з підстав, зазначених у письмових запереченнях відповідача щодо обгрунтованості визначеної позивачем суми витрат на правничу допомогу. Додатково пояснила, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є необгрунтованою, неспівмірною зі складністю справи з урахуванням обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Крім того, загальна вартість наданих послуг визначена позивачем помилково, оскільки за арифметичним підрахунком вона складає 20 500 грн, а не 21 500 грн, що ставить під сумнів добросовісність позивача при складанні акту прийому-передачі виконаних робіт від 03.08.2023.

В судове засідання представник відповідача - Державної казначейської служби України не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Заперечення представника відповідача щодо відшкодування судових витрат зазначені у відзиві на позов. (Т.1 а.с.74-76). Так, представник відповідача зазначає, що відповідач не погоджується з вимогами позивача про стягнення, зокрема, витрат на правничу допомогу, яка попередньо визначена у розмірі 13 500 грн, оскільки відповідач ДКСУ не порушував права позивача. Предмет спору не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів на є значними. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу. На вказані доводи представника відповідача представником позивача надана відповідь. (Т.1 а.с.172-173)

Судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою відповідно до вимог ст.270 ч.4 ЦПК України.

Вислухав доводи представника відповідача - Фрей Р.А., дослідив матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з даним позовом просив судові витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу покласти на відповідача ДКСУ та стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України. В позовній заяві позивачем визначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - 13 500 грн, із зазначенням складових.

В порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, позивачем після ухвалення рішення долучені докази щодо загальної вартості наданої правничої допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи. Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу - 21 500 грн.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тож, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 820/479/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено /постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19/.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та АО «Адвокатський центр» 23.02.2023 року укладений договір про надання правничої допомоги № 23/02-23/З, предметом якого, у відповідності до п.1 Додатку № 1, є надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги по супроводженню звернення ОСОБА_1 до суду з метою відновлення порушених прав щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури. (Т.1 а.с.57-59)

Перелік послуг із супроводження судової справи передбачений п.2 та п.4 Додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 23.02.2023р. (Т.1 а.с.59)

Так, згідно вказаного Додатку № 1 позивачу надається правову допомогу наступного змісту: консультація клієнта - 1 000 грн; аналіз судової практики - 1 000 грн; підготовка заяв по суті справи (позовна заява - 4 000 грн); підготовка заяв по суті справи (відповідь на відзив - 2 500 грн); учать у двох судових засіданнях першої інстанції - 5 000 грн по 2 500 грн - за кожне судове засідання. Всього вартість послуг - 13 500 грн. Крім того, за кожні наступні послуги оплата здійснюється після надання рахунку клієнту: оформлення та подання заяв, клопотань, а також заперечень проти заяв і клопотань - 1 500 грн; участь у наступних судових засіданнях першої інстанції - 2 500 грн (за кожне засідання).

04.08.2023 на підтвердження суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 21 500 грн, позивачем долучений акт прийому-передачі виконаних робіт від 03.08.2023 року, рахунок-фактура № 03082023 від 03.08.2023 року із зазначенням найменування послуг та ціни.

При цьому суд зазначає, що за наданим позивачем найменуванням робіт, загальна сума витрат складає 20 500 грн., а не 21 500 грн як зазначено в рахунку-фактурі.

Так, позивачем отримані наступні послуги: консультація клієнта - 1 000 грн; аналіз судової практики - 1 000 грн; підготовка заяв по суті справи (позовна заява - 4 000 грн); підготовка заяв по суті справи (відповідь на відзив Київської обласної прокуратури - 2 500 грн); підготовка заяв по суті справи (відповідь на відзив ДКСУ - 2 500 грн); підготовка клопотання про виклик свідка - 1000 грн; учать у судовому засіданні 19.04.2023 - 2 500 грн, учать у судовому засіданні 15.05.2023 - 2 500 грн, учать у судовому засіданні 03.08.2023 - 2 500 грн, підготовка клопотання про долучення доказів з правничої допомоги - 1 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що підготовче судове засідання 19.04.2023 - тривало 31 хвилину, підготовче судове засідання 15.05.2023 тривало 28 хвилин, що позначається на обсязі наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, суд враховує, що в Додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги сторонами погоджена сума в розмірі 2 500 грн. за подання заяв по суті справи (відповідь на відзив), при цьому не зазначено про необхідність сплати по 2 500 грн за кожний відзив.

Також, суд враховує, що оплата послуги за підготовку клопотання про виклик свідка - 1 000 грн та клопотання про долучення доказів з правничої допомоги після рішення суду - 1 000 грн є завищеними, оскільки складання та подання таких клопотань не потребує вивчення великого обсягу даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Таким чином, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена представником сума в розмірі 20 500 гривень є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню позивачу, підлягає зменшенню до 10 000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Ухвалити по справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури - додаткове рішення.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець