СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/121/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Істоміної О.Г.,

розглянувши заяву відповідача (за основним позовом) ОСОБА_1 про зміну заходу забезпечення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки та піклування Баришівської сільської ради Броварського району Київської області, Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки та піклування Баришівської сільської ради Броварського району Київської області, Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей.

31.07.2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить: - змінити захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, що вжитий постановою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 року шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_2 без участі батька - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином: - щотижня у будні дні: з 07 год. 30 хв. кожної п`ятниці до 10 год. 00 хв. кожної суботи; - щомісячно у вихідні дні: з 10 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі та з 10 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи до 20 год. 00 хв. кожної п`ятої неділі; - застосувати інший захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, шляхом визначення часу спілкування малолітніх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_2 , без участі батька - ОСОБА_1 , наступним чином: - щотижня з 16 год. до 18 год. кожної п`ятниці; - щомісячно з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. кожної першої та третьої суботи, коли випадає п`ята субота, з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи; - зобов`язати матір ОСОБА_2 повернути дітей батьку - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного проведення часу.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що батько передав дітей матері 30.06.2023 року в здоровому стані, у дітей не було жодних ознак ні вірусного, ні бактеріального, ні будь-якого іншого захворювання. Проте, за три дні перебування дітей з мамою, стан здоров`я сина ОСОБА_5 суттєво погіршився. 02.07.2023 року забираючи дітей, мати повідомила батьку, що у сина ангіна та висока температура. При цьому, не дала ні лікарських засобів для лікування, ні рекомендацій лікаря щодо лікування сина. Тобто вважає, що вказане свідчить, що мати не вживала необхідних заходів для убезпечення здоров`я дітей, не займалася лікуванням сина за перших проявів хвороби та навіть не вжила жодних заходів щодо зниження температури у дитини. 03.07.2023 року вранці батько відвів сина до сімейного лікаря для обстеження, який надав ряд рекомендацій щодо лікування. Проте, внаслідок того, що мати своєчасно не приступила до лікування, стан сина при інтенсивному лікування не покращився, а навпаки 05.07.2023 року захворювання загострилося, що батьку довелося викликати швидку допомогу. Вказує, що мати формально 03.07.2023 року направила електронний лист, у вкладенні якого була консультація педіатра після обсеження сина, яка датована 02.07.2023 року. 14.07.2023 року батько знов передав дітей мтаері. Станом на 14.07.2023 року, син повністю одужав. Проте, 16.07.2023 року забираючи дітей від матері, останній відчув підвищенну температуру тіла. 17.07.2023 року у сина встановлений діагноз вірус Коксани . Тобто, ваажає, що мати не дивлячись на знижений імунітет сина після перенессеного захворювання, дозволила йому купатися в басейні загального користування, де ймовірніше за все він заразився вищезгаданим вірусом. Таким чином, внаслідок вищевикладеного, відповідача не покаїть неуважне ставлення мтері (позивача) до дітей та невиконання нею обов`язку щодо здійнення піклування про їх здоров`я. На підставі викладеного просив задовольнити заяву та здійснити заміну заходу забезпечення позову.

Дослідивши клопотання про замінну одного заходу забезпечення позову іншим, матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Згідно пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії у разі, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матерью/батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матерью/батьком.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Частиною 8 ст. 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи. За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. У разі заміни одного заходу забезпечення позову іншим суд може відповідно змінити заходи зустрічного забезпечення. У разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму. Надання відповідачем до суду документа, що підтверджує забезпечення позову відповідно до частини четвертої цієї статті, є підставою для відмови в забезпеченні позову судом або для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Примірник ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року скасовано.

Постановлено по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову щодо визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_2 без участі батька - ОСОБА_1 за адресою: наступним чином:

- щотижня у будні дні: з 07 год. 30 хв. кожної п`ятниці до 10 год. 00 хв. кожної суботи;

- щомісячно у вихідні дні: з 10 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі та з 10 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи до 20 год. 00 хв. кожної п`ятої неділі

Зобов`язано батька - ОСОБА_1 у дні та години, які визначені для побачень, не чинити перешкод у спілкуванні та проведенні часу дітей разом з матір`ю.

У задоволенні заяви у іншій частині відмовлено.

В постанові суду від 26.05.2022 року зроблено висновки, що з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітніми дітьми й погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточно вирішення питання про визначначення місця проживання дітей, суд вважає за необіхдне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову та з огляду на викладені обставини та з урахуванням принципу справедливої рівноваги й інтересів дітей і їх матері, коллегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про можливість спілкування ОСОБА_2 з дітьки лише кожної першої та третьої суботи й неділі місяця.

Представник заявника в обґрунтування вимог посилається, на те, що позивач ОСОБА_2 нехтує своїм обов`язком щодо піклування про стан здоров`я дітей, у зв`язку з чим батько ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

В постанові Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі 922/1631/18 зазначено, що у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Таким чином, саме на заявника відповідної заяви покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Суд оцінює критично доводи представника заявника щодо не належного піклування про здоров`я дитини матір`ю ОСОБА_2 , оскільки останнє спростовується долученою до заяви випискою з консультації педіатра.

Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. ст. 76-78 ЦПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову.

Відтак, у вирішенні питання про зміну заходів забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, принцип забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про зміну заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 156, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача (за основним позовом) ОСОБА_1 про зміну заходу забезпечення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки та піклування Баришівської сільської ради Броварського району Київської області, Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Журибеда