Справа № 344/6299/23
Провадження № 2/344/1918/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Устинської Н.С.,

за участі представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 в інтересах свого сина ОСОБА_3 звернулась до суд з позовом до ОСОБА_4 , за змістом якого просила стягнути з відповідача 4475 гривень матеріальної шкоди та 15 000 гривень моральної шкоди завданими вчиненням адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 11.09.2022 в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 вчинив дрібне хуліганство, а саме, пошкодив огорожу з хуліганських мотивів, чим завдав матеріальну та моральну шкоду. Постановою Івано-Франківського міського суду від 12.10.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі. Вартість робіт зх. Відновлення та ремонту огорожі згідно рахунку від 30.03.2023 становить 4475 грн., на даний час ремонтні роботи не проведені, оскільки їх вартість є значною для потерпілої особи. Щодо моральної шкоди, то подія яка мала місце негативно вплинула на стан здоров`я позивача, спричинила душевні страждання, а отже спричинила моральну шкоду.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. ОСОБА_1 пояснила, що відповідач своїми діями постійно завдає їй моральних страждань, а не тільки в день коли трапилась подія.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, стороною в якій він є, причини неявки відповідач не повідомив, відзив чи будь-яких клопотань щодо реалізації процесуальних прав на адресу суду скеровано не було.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі доказами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 є обмежено дієздатним та його піклувальником призначено ОСОБА_1 , яка і звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу та свідоцтва про реєстрацію права власності.

Як встановлено судом із постанови судді Івано-Франківського міського суду від 12.10.2022 ОСОБА_4 11.09.2022 в АДРЕСА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме, пошкодив огорожу з хуліганських мотивів, чим завдав матеріальної шкоди.

Свою вину у скоєному адміністративному правопорушення ОСОБА_4 визнав.

12.10.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивав вказує, що такими діями відповідача йому завдано матеріальної шкоди, яку він оцінює в 4475 грн., що підтверджується рахунком від 30.03.2023.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини

Статтею 1192 ЦК України визначаються способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Зокрема, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд вважає обґрунтованим вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4475 грн., відповідач жодних доказів на спростування сказаних вимог суду не надав.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що позивач є обмежено дієздатним, виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, внаслідок пошкодження майна, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, а тому її слід стягнути у розмірі 1 000 грн. з відповідача, що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1192, ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 15, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації не відоме, місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код не відомий на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 (чотири тисячі чотириста сімдесят п`ять) гривень відшкодування матеріальної шкоди, 1000 (одну тисячу) гривень відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації не відоме, місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код не відомий на користь держави UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2023 року.