Єдиний унікальний номер 175/2777/23
провадження 2/175/747/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2023 звернулась до суду з позовом до відповідача Аксой Хабіба про розірвання шлюбу.

Позивач в своєму позові посилається на те, що 18 вересня 2020 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом №871 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.09.2020 року.

Від даного шлюбу дітей не має.

Свій позов обґрунтовує тим, що з початку 2022 року стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння, довіра і повага, стали відбуватися постійні сварки. З березня 2022 року позивач та відповідач проживають окремо, кожен своїм життям та своїми інтересами, навіть не спілкуючись між собою. Сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу неможливе.

Таким чином, розірвання фактично припиненого шлюбу є необхідною формальністю, оскільки кожна зі сторін буде мати можливість будувати своє життя на власний розсуд, не створюючи додаткових прав та обов`язків для іншого з подружжя.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач про час та дату повідомлявся належним чином, проте до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідних заяв чи клопотань не надавав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 18 вересня 2020 року укладено шлюб, який зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом №871 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.09.2020 року.

Від даного шлюбу подружжя дітей не має.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Спільне життя у сторін не склалось, в початку 2022 року стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння, довіра і повага, стали відбуватися постійні сварки. З березня 2022 року Позивач та Відповідач проживають окремо, кожен своїм життям та своїми інтересами, навіть не спілкуючись між собою. Сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу неможливе.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп..

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, призвище Аксой не змінювати (на прохання позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 18 вересня 2020 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом №871 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.09.2020 року розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, не змінювати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко