Справа № 337/4087/23
Номер провадження 2/337/1432/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2023 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.
за участю секретаря Трегуб Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,
01.08.2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім`ї.
Ухвалою суду від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторони у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про розгляд справи сповіщені у встановленому порядку, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідач повідомлений про дату та час судового засідання у встановленому порядку своєчасно.
Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Позивачка та її представник звернулась до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.09.2017 року, зареєстрованому відділом ЗАГС Светлогорського райвиконкому Республіки Білорусь, актовий запис №335. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя та зникнення взаєморозуміння та взаємоповаги.
У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 п. 3 Постанови пленуму ВС України від 21.12.2007 року за №l1 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, чи до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №ll, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови. якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Частиною 1 статті 110 СК України передбачено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 року).
Відповідно до пункту 7 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України No52/5 від 18.10.2000 року. документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 10-13, 280, 263 265, ст.280 ЦПК України, ст. ст. 105, 109, 112 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 26.09.2017 року відділом ЗАГС Светлогорського райвиконкому Республіки Білорусь, актовий запис №335.
Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 змінити прізвище « ОСОБА_4 » на дошлюбне - « ОСОБА_5 ».
Копію рішення направити сторонам.
Повний текст судового рішення складений 21.08.2023 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.Г. Салтан