печерський районний суд міста києва
Справа № 206/2743/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т.В., при секретарі судових засідань Гаманюк О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Печерській відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання зобов`язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом, в якому просить визнати повністю припиненим з 02.10.2021 р. грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в сумі 13 215,00 грн., яке виникло на підставі рішення Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. по справі № 204/2694/18 в частині стягнення судового збору, з одночасним частковим припиненням грошового зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 , яке виникло на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/4786/16-ц від 28.11.2016 р. на суму 13 215,00 грн. шляхом зменшення загальної суми заборгованості на суму 13 2015,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.1.2016 р. по справі № 204/4786/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 3 225 507,48 грн., судовий збір у розмірі 5 597,44 грн., що разом складає 3 231 104,92 грн. У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку ОСОБА_1 для примусового виконання рішення отримав виконавчий лист та звернувся із заявою про примусове виконання рішення до Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про примусове його виконання. В квітні 2018 р. Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 160 000,00 доларів США та судові витрати в розмірі 8 810,00 грн. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 р. у справі № 204/2694/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. зазначене рішення скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових котів відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 13 215,00 грн. Вищезазначені рішення судів наразі знаходяться на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби. Таким чином, позивач вважає що існують всі правові підстави для висновку про припинення повністю його грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 на суму 13 2015,00 грн. відповідно до ч. 2 ст. 601 ЦК України.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2022 р. справу передано до розгляду Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Києва від 10.11.2022 р. вжито заходів щодо забезпечення позову.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Києва від 18.05.2023 р. справу передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою суду від 19.07.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку позовного (спрощеного) провадження.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали суду заяву про розгляд справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, був оповіщений належним чином, причини своєї неявки не повідомив, в справі містяться письмові пояснення представника, в яких зазначено про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідно до ухвали Красногварійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року у справі №204/2694/18, яка була прийнята в окремому провадженні , однак з тих самих підстав, щодо того ж самого предмету та між тими самими сторонами, де Позивач мав статус Заявника, а відповідач - заінтересованої особи, судом встановлено наступне:

«Суд звертає увагу, що доказів відсутності у сторін виконавчого провадження спору щодо заборгованості з боку стягувача заявник суду не надав, в матеріалах справи відсутні будь - які заяви стягувача про визнання ним зарахування запропонованих заявником зустрічних вимог, представник стягувача у судовому засіданні заперечував щодо вимог заявника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та проти зарахування зустрічних вимог, що свідчить про відсутність прозорості вимог заявника та про наявність спору відносно характеру зобов`язань його змісту, умов виконання, що в свою чергу, включає припинення зобов`язань зустрічним зарахуванням.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, а відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог, доводи доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованим »

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2016 р. в судовій справі № 204/4786/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 231 104,92 грн. (а.с. 14-15).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 р. рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2016 р. в судовій справі № 204/4786/16-ц залишено без змін (а.с. 16-17).

Постановою Верховного суду від 27.06.2018 р. рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2016 р. в судовій справі № 204/4786/16-ц та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 р. залишено без змін (18-22).

У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку ОСОБА_1 для примусового виконання рішення отримав виконавчий лист та звернувся із заявою про примусове виконання рішення до Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про примусове його виконання.

Чечелівським ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) 12.07.2019 р. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 (28-29).

У зв`язку із зміною місця проживання ОСОБА_2 , виконавче провадження № НОМЕР_1 було передано Печерському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.28-29).

В квітні 2018 р. Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 160 000,00 доларів США та судові витрати в розмірі 8 810,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 р. у справі № 204/2694/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 р. у справі № 204/2694/18 скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових котів відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 13 215,00 грн (а.с.23-24).

Постановою Верховного суду від 30.04.2021 р. у справі № 204/2694/18 постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. залишено без змін (а.с.25-26).

На виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. у справі № 204/2694/18 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 13 215,00 грн. державним виконавцем Самарського ВДВС Бутенко О.М. 23.08.2021 р. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 (а.с.27).

Позивач вважає, що існують всі правові підстави для висновку про припинення повністю його грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 на суму 13 2015,00 грн.

Позивач, 27.09.2021 р. рекомендованими поштовими відправленнями за № 126, № 18, 100 направив ОСОБА_2 , за відомими йому адресами проживання ОСОБА_4 заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, датовану 22.09.2021 р., в якій заявив про припинення його зобов`язання перед ОСОБА_4 на суму 13 2015,00 грн., яке виникло на підставі Постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2019 р. у справі № 204/2694/18 (ВП № НОМЕР_2, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 30.06.2021 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська) (а.с. 34-37).

Згідно відомостей з сайту Укрпошта розділ «Трекінг відправлень/Укрпошта» рекомендовані листи ОСОБА_2 отримані особисто 29.09.2021 р. та 02.10.2021 р. (а.с.38-40).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З листа начальника Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) № 99700 від 18.11.2021 р. на адресу ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/4786/16-ц від 28.11.2016 р. у ВП № НОМЕР_3 станом на 18.11.2021 р. складає 3 221 369,88 грн. (а.с.30)

Листом в.о. начальника Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) № 39542866 від 24.11.2021 р. на адресу представника ОСОБА_2 адвоката Гирі О.М. повідомлено, що заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 24.11.2021 р. складає 3 221 369,88 грн. (а.с. 31)

ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 42-44).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 р. відмовлено в задоволенні заяви.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.05.2022 р. ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 р. залишено без змін (а.с. 45-47).

З наведених чинних судових рішень по справі № 204/2694/18 вбачається, що ОСОБА_2 заперечує проти зарахування зустрічних вимог з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ч. 5 ст. 11 ЦК України увипадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до положень законодавства та судової практики вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Позивач рекомендованим поштовим відправленням направив ОСОБА_2 за відомими йому адресами проживання та перебування заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17 зазначено, що однією з важливих умов для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку (аналогічні висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах від 24.01.2018 по справі № 908/3039/16, від 05.04.2018 по справі № 910/13205/17, від 25.04.2018 по справі №910/6781/17, від 25.07.2018 по справі № 916/4933/15, від 22.08.2018 по справі №910/21652/17, від 11.09.2018 по справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 по справі №910/23246/17 (в даній постанові застосовано термін «прозорість вимог»), від 13.11.2018 по справі № 914/163/14, від 02.04.2019 по справі № 918/539/18).

Крім цього, Верховний Суд у справі № 910/21683/17 також зауважив, що умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

У суду відсутні докази відсутності у сторін виконавчого провадження спору щодо заборгованості з боку стягувача, в матеріалах справи відсутні будь-які заяви стягувача про визнання ним зарахування запропонованих заявником зустрічних вимог, що свідчить про відсутність прозорості вимог заявника та про наявність спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання, що, в свою чергу, виключає припинення зобов`язання зустрічним зарахуванням.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов до висновку, що вимоги Позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 11, 509, 601 ЦК України, ст.12, 13, 82,141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Печерській відділ державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання зобов`язання припиненим - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Остапчук