печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остпчук Т.В.,

з участю секретаря судових засідань Гаманюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі 757/25807/20-ц,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 р. заявник ОСОБА_1 подав заяву про розстрочення виконання судового рішення у справі № 757/25807/20-ц строком на 1 рік, в обґрунтування якої вказав, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2020 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 35780грн., інфляційні втрати в розмірі 8602,71грн., неустойку в розмірі 6529,8 грн., судовий збір в розмірі 840,8 грн.Постановою Київського апеляційного суду від 12.04.2023 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2020 р. залишено без змін. Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, заявник покликається на введення в Україні воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ), який неодноразово було продовжено. Востаннє Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX) строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 1 рік починаючи з дати прийняття постанови Київського апеляційного суду від 12.04.2023 р.

Заявник та представник заявника, адвокат Василевська О.В. в судове засідання не з`явились, були оповіщенні належним чином.

Позивач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення просив відмовити, як не обґрунтовану.

Інші учасники до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви. Причину неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення по справі № 757/25807/20-ц не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2020 р. Печерським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі №757/25807/20-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 35780грн., інфляційні втрати в розмірі 8602,71грн., неустойку в розмірі 6529,8 грн., судовий збір в розмірі 840,8 грн., в іншій частині позовни вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.04.2023 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2020 р. залишено без змін.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем виконавчого листа на примусове виконання рішення суду.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявник стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати введення в Україні воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ), який неодноразово було продовжено. Востаннє Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX) строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 1 рік починаючи з дати прийняття постанови Київського апеляційного суду від 12.04.2023 р.

Оскільки Заявником не надано належних, допустимих та достовірних доказів, для розгляду його заяви в повному та всебічному обсязі, а саме доказів про особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання ним рішення суду.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов до висновку, що вимоги Заявника не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258 -261,353,354,435 ЦПК України, ст. ст. 12, 33 Закону України "Про виконавче провадження" суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі 757/25807/20-ц залишити без задовлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя Т.В. Остапчук