Постанова

Іменем України

16 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 357/3844/20

провадження № 61-10045св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори»,

відповідачі: Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», фермерське господарств «Пролісок», фермерське господарство «Дари Ланів»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Коцюрби О. П., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст обставин справи

У квітні 2020 року приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») звернулось до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі - МЮУ), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» (далі - ТОВ «Еліта-2010»), фермерське господарство «Пролісок» (далі - ФГ «Пролісок»), фермерське господарство «Дари Ланів» (далі - ФГ «Дари Ланів»), про визнання незаконним і скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що впродовж 2013-2016 років товариством з метою здійснення господарської діяльності було укладено договори оренди земельних ділянок, розташованих в межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та здійснено державну реєстрацію права оренди позивача на земельні ділянки, власниками яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Незважаючи на те, що усі договори оренди землі були дійсними та ніким не оспорювалися, 28 лютого 2018 року, одночасно від імені 28 орендодавців, до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації МЮУ (далі - Комісія) була подана скарга щодо скасування рішень про державну реєстрацію права оренди на належні їм земельні ділянки.

07 березня 2018 року на засіданні Комісії позивач подав до МЮУ письмові пояснення, до яких на підтвердження необґрунтованості скарги додав копії договорів оренди землі, укладених із вказаними особами, додаткових угод до них, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, докази про виплату орендної плати.

15 березня 2018 року, на підставі висновку Комісії МЮУ видано наказ № 728/5, яким скасовано усі оскаржувані рішення держаних реєстраторів щодо права оренди позивача на земельні ділянки, крім рішення державного реєстратора Рибалко В. М.

Видання оскаржуваного наказу дало можливість провести державну реєстрацію інших договорів оренди з ТОВ «Еліта-2010» на земельні ділянки, які перебували в оренді позивача.

Відтак, позивач вважав, що Комісія здійснила розгляд справи з низкою порушень норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, і надала необґрунтований висновок про необхідність задоволення скарги, за наявності правових підстав для відмови у її задоволенні. Наказом МЮУ № 728/5 від 15 березня 2018 року позивача було незаконно позбавлено права оренди на 27 земельних ділянок, а тому з метою відновлення своїх прав, просив суд визнати незаконним та скасувати зазначений наказ.

Короткий зміст судових рішень, ухвалених судом першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року у складі судді Ярмоли О. Я. частково задоволено позовні вимоги ПОСП «Сидори».

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 728/5 від 05 березня 2018 року в частині розгляду та задоволення колективної скарги щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

від 19 березня 2015 року № 20136287, від 25 січня 2015 року № 18835630, від 26 січня 2015 року № 18839751, від 26 січня 2015 року № 18841045, від 15 січня 2015 року № 18835741, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімською Н. І.;

від 25 січня 2015 року № 18835725, від 25 січня 2015 року № 18835804, від 15 січня 2015 року № 18835672, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Журовим О. В.;

від 30 грудня 2015 року № 27683238, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В.;

від 22 грудня 2014 року № 18201041, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевич О. В.;

від 30 квітня 2014 року № 12799872, від 15 грудня 2014 року № 5003849, від 19 травня 2014 року № 13152734, від 16 квітня 2014 року №12494979, від 12 грудня 2014 року № 17938566, від 25 грудня 2014 року № 18361308, від 12 грудня 2014 року № 17935767, від 05 травня 2014 року № 13078385, від 14 квітня 2014 року № 12419642, від 23 квітня 2014 року № 1615035, від 28 квітня 2014 року № 12721918, від 14 квітня 2014 року № 12422692, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В.;

від 14 грудня 2015 року № 27047111, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Рибалко В. М.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року відмовлено представнику третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Еліта-2010», адвокату Навроцькому Д. М. у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року задоволено заяву представника ПОСП «Сидори» - адвоката Тетері С. І. про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Стягнуто із МЮУ на користь ПОСП «Сидори» 30 733,11 грн.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року та з додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року, адвокат Тетеря С. І., яка діє в інтересах ПОСП «Сидори», подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, адвокат Миколюк М. Д., який діє в інтересах ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу.

Не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу.

Не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року та з додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року, адвокат Навродський Д. М., який діє в інтересах ТОВ «Еліта - 2010», подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року зупинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами:

адвоката Тетері С. І., яка діє в інтересах ПОСП «Сидори»; адвоката Миколюка М. Д., який діє в інтересах ОСОБА_10 ; МЮУ; адвоката Навродського Д. М., який діє в інтересах ТОВ «Еліта-2010» - на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року;

адвоката Тетері С. І., яка діє в інтересах ПОСП «Сидори»; адвоката Навродського Д. М., який діє в інтересах ТОВ «Еліта-2010», - на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року,

у цивільній справі № 357/3844/20 за позовом ПОСП «Сидори» до МЮУ, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , правонаступником якого є ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Еліта-2010», ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів»,про визнання незаконним і скасування наказу, до припинення контрактів добровольців територіальної оборони ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 у складі добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 та припинення перебування ОСОБА_26 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Апеляційний суд, зупиняючи провадження у справі, вказав на наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2022 року ПОСП «Сидори» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, а справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов неправильного висновку про наявність правових підстав для застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суд від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (пункт 1 частини першої статті 389 ЦПК України).

Провадження у суді касаційної інстанції

16 січня 2023 року ухвалою Верховного Суду поновлено ПОСП «Сидори» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Справа надійшла до Верховного Суду.

02 серпня 2023 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_27 та ФГ «Пролісок» у відзивах на касаційну скаргу вказують на правильність висновків суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, просять касаційну скаргу залишити без задоволення.

06 лютого 2023 року ухвалою Верховного Суду відзив МЮУ на касаційну скаргу ПОСП «Сидори» на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року повернуто заявнику без розгляду.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу

Фактичні обставини щодо зупинення провадження у справі

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ПОСП «Сидори» до МЮУ, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Еліта-2010», ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу за:

апеляційною скаргою Тетері С. І., яка діє в інтересах ПОСП «Сидори», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року;

апеляційною скаргою адвоката Миколюка М. Д., який діє в інтересах ОСОБА_10 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року;

апеляційною скаргою МЮУ на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року;

апеляційною скаргою адвоката Навродського Д. М., який діє в інтересах ТОВ «Еліта-2010», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року.

17 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду електронною поштою надійшло клопотання від ОСОБА_16 про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що він уклав контракт добровольця територіальної оборони та зарахований до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 з 15 червня 2022 року, що підтверджується довідкою добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року № 111.

Аналогічне клопотання надійшло до апеляційного суду 23 червня 2022 року засобами поштового зв`язку.

17 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду електронною поштою надійшло клопотання від ОСОБА_18 про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що він уклав контракт добровольця територіальної оборони та зарахований до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 з 15 червня 2022 року, що підтверджується довідкою добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року № 112.

Аналогічне клопотання надійшло до апеляційного суду 23 червня 2022 року засобами поштового зв`язку.

17 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду електронною поштою надійшло клопотання від ОСОБА_24 про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що він уклав контракт добровольця територіальної оборони та зарахований до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 з 15 червня 2022 року, що підтверджується довідкою добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року № 113.

Аналогічне клопотання надійшло до апеляційного суду 23 червня 2022 року засобами поштового зв`язку.

23 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшло від ОСОБА_21 клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що він уклав контракт добровольця територіальної оборони та зарахований до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 з 15 червня 2022 року, що підтверджується довідкою добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року № 114.

Крім того, 17 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання від ОСОБА_26 про зупинення провадження у справі, в якому він вказує, що перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16 березня 2022 року № 98/54.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідками Добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року № 111, 112, 113, 114 - ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 та ОСОБА_21 дійсно уклали контракт добровольця територіальної оборони та зараховані до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2022 року № 98/54 ОСОБА_26 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У статті 129 Конституції України як основні засади судочинства проголошено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 914/2150/18).

За положеннями пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд керувався тим, що відповідно до довідок Добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2 від 15 червня 2022 року №№ 111, 112, 113, 114 - ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 та ОСОБА_21 уклали контракт добровольця територіальної оборони та зараховані до добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2, а згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16 березня 2022 року № 98/54 ОСОБА_26 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає такі висновки апеляційного неправильними стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 і ОСОБА_21 та передчасними стосовно ОСОБА_26 .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України;

Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву» добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Сили територіальної оборони Збройних Сил України - окремий рід сил Збройних Сил України, на який покладається організація, підготовка та виконання завдань територіальної оборони (пункт 15 частини першої статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву»).

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про основи національного спротиву» порядок утворення, комплектування, функціонування, підстави та порядок розформування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Положенням про добровольчі формування територіальних громад, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Діяльність добровольчих формувань територіальних громад здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України за територіальним принципом.

У разі введення в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану всі добровольчі формування територіальних громад переходять в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

На час дії воєнного стану за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України добровольчі формування територіальних громад повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення воєнних (бойових) дій.

З аналізу указаних законодавчих норм убачається, що добровольче формування територіальної громади є воєнізованим підрозділом, а не військовим формуванням. Здійснення діяльності добровольчих формувань під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а також перехід їх за певних умов в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України не свідчить про перебування членів добровольчих формувань у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (постанова Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 160/1543/21, адміністративне провадження № К/990/2167/23).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 та ОСОБА_21 перебувають у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Членство у добровольчому формуванні не звільняє від обов`язку проходження строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (пункт 6 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449).

Подібні висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладених у постанові Верховного Суд від 16 листопада 2022 рокуу справі № 753/3880/20, провадження № 61-5465св22.

Разом із тим, даючи оцінку довідці військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2022 року № 98/54, де вказано, що ОСОБА_26 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , як належний доказ, апеляційний суд не врахував, що на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, та залишив поза увагою, що надана довідка не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а ОСОБА_26 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.

Отже, довідка форми № 5 військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2022 року № 98/54 не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України. Подібний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суд від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22.

Крім того, надана довідка не посвідчена у встановленому порядку.

Вказані обставини апеляційним судом залишено поза увагою.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, провадження № 61-3429зпв18).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою, оскільки відсутні докази на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені змістом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена ухвала апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що:

касаційну скаргу слід задовольнити; оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, суд не здійснює розподіл судових витрат за результатами касаційного розгляду.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 415-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська

СуддіВ. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук