КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року місто Київ.

Справа №757/46718/20-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7231/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф. , Немировська О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року (у складі судді Остапчук Т.В.)

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

27.10.2020 р. до Печерського районного суд м. Києва надійшов зазначений позов, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення до 01.05.2018 року в розмірі 14574,96 грн., заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання опалення до 01.05.2018 в сумі 3765,86 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 75930,23 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги зцентралізованого постачання гарячої води в сумі 3037,97 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі 33,00 грн. та 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову, позивач вказує, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги №602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії. Відповідачка проживає у квартирі АДРЕСА_1 , однак своєчасно не сплачує за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась вказана заборгованість, що і змусила позивача звернутися до суд за захистом порушеного права.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник КП Київради «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» - Лопатін К.О. 02 березня 2023 року, згідно поштової відмітки, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, неправильно дослідив та надав оцінку доказам.

Зазначає, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Звертає увагу, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» жодних звернень або претензій від Відповідача про неотримання/ненадання/не користування послугами з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води чи/або звернень щодо перерахунку/невірних нарахувань за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 позивачу не передавало.

Посилаючись на ст.ст. 319, 322 ЦК України, вказує, що оскільки ОСОБА_2 є власником квартири, то вона зобов`язана утримувати майно, що їй належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказує, що рішення першої інстанції повністю позбавило Позивача реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вищевказаною адресою.

Вказує, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначає, що відповідач в спірний період з показаннями квартирних засобів обліку до виконавця послуг взагалі не звертався/не надсилав. Про нульові показання, інформацію не подавав також. У зв`язку з цим, розрахунок здійснювався відповідно за показаннями будинкових засобів обліку.

Вказує, що належними документами, що підтверджують законне відключення від загально будинкової системи централізованого опалення Відповідач в спірний період на адресу позивача не надсилав .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

10 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, якою просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що хоча і є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач жодного дня за вказаною адресою не проживала, а зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Станом на сьогоднішнй день квартира не придатна для проживання.

Звертає увагу, що відповідач не є споживачем послуг, оскільки була відключена від даних послуг та не мала можливості їх отримувати. Так, згідно акту №1/30-07-20/ІЦ, представником КП «Київтеплоенерго» встановлено, що квартира знаходиться в стані ремонту після забудовника, прилади обліку центрального опалення гарячого водопостачання відсутні, в шафі опалення в коридорі встановлено водомір (лічильник ГВП), показники якого 09783,077, запірна арматура перекрита та опломбована пломбою із свинця. Водовідводи заглушені будівельними заглушками.

В подальшому 06 серпня 2020 року було здійснено огляд квартири незалежним експертом ОСОБА_3 та складено відповідний акт, в якому вказується, що лічильники води в квартирі не встановлені, можливість водозабору відсутня, електропостачання квартири відсутнє. На прохання власника, ввід системи опалення в квартиру, за вказівкою головного інженера тов. "Світ побуту" 07.10.2014 року було перекрито та опломбовано. Таким чином квартира не опалюється. Показники лічильника абсолютно не відрізняються від сьогоднішніх. Таким чином, відповідач свідомо вчинив дії, по уникненню відповідальності за сплату комунальних послуг. Адже розуміючи, що проживати в квартирі він не буде, перекрив на вводі в квартиру крани опалення та здійснив їх пломбування разом з лічильником протоку води, що в свою чергу позбавило його можливості користуватися послугами центрального опалення.

Зазначає, що на неодноразові звернення відповідача про здійснення перерахунку за теплову енергію та гаряче водопостачання, позивач не надав жодної відповіді та не здійснював жодних дій щодо врегулювання спірного питання.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Вказаним законом у статті 1 визначено, що до складу внутрішньо-будинкової системи входять мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які діяли на момент подачі позову).

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій(виконавці),повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положенням частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01 травня 2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01 травня 2019 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доказів того, що відповідач проживає за спірною адресою позивачем не надано, як і доказів того, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально-будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. (Постанова КМУ від 21.07.2005 №630)

Позивач у справі не надав суду доказів, що відповідач не повідомляла показники лічильника тепла та вчиняла перешкоди для того, щоб працівники позивача, здійснюючи контроль за використанням тепла, мали змогу перевірити та зняти такі показники.

Навпаки, з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач вчинювала дії задля спростування своєї заборгованості: направляла на електронну та поштову адресу КК «Центр Комунального сервісу» заяву про здійснення перерахунку, надавався акт зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку теплової енергії. Відповідач надала докази позивачу і суду, що покази лічильників з 2014 року ніяк не змінились, доказів зворотного позивачем надано не було.

Такі данні спростовують доводи позивача щодо неповідомлення відповідачем про невідповідність показань засобів обліку.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів того, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Позивач надала суду достатньо доказів, які свідчили про те, що її квартира була відключена повністю від водовідведення, на підтвердження чого надала акти складені уповноваженими на це особами.

Позивач довела і це не заперечувалось позивачем, що квартира позивача обладнана в тому числі і лічильником тепла. В спірний період обов`язок робити повірку лічильника законодавцем був покладений на постачальника теплової енергії.

Позивач надала суду достатньо доказів, що показники лічильника в її квартирі не змінювались, тобто в квартиру відповідача не подавалась теплова енергія, а також не подавалась вода, що свідчить про не отримання відповідачем послуг за які позивач просив суд стягнути борг.

А тому безпідставним є посилання позивача і на норми права щодо права власності як на підставу заявлених вимог, оскільки в даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються послуг, які одна сторона надає, а друга сторона їх отримує та зобов`язується оплати.

Колегія суддів також враховує, що в розумінні Закону України "Про захист споживачів" відповідач є слабшою стороною договору. Оскільки виникненню заборгованості передували неправомірні дії відповідача, щодо розгляду заяв споживача про вчинення перерахунку, терміни виконання таких заяв порушувались, заборгованість відповідача має бути нарахована, виходячи з фактичного використання відповідачем теплової енергії. Позивачем не доведено несанкціоноване втручання споживача в засоби обліку, а тому стягнення в судовому порядку з відповідача заборгованості без врахування показників опломбованого лічильника, за обставинами даної справи не буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства: добросовісності та справедливості.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська