Єдиний унікальний номер судової справи 462/5442/23
Номер провадження 2/462/1506/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 серпня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., дослідивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Вільбіцький О. А., 18.07.2023 року (вх. № 15038) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.11.2015 року у сумі 65 222 грн. 03 коп., з яких: 53 909 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 11 312 грн. 13 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України 18.07.2023 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 31.07.2023 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.07.2023 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

09.08.2023 року сторона позивача отримала зазначену ухвалу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений ухвалою строк позивачем не було усунуто недоліки заяви, вказані в ухвалі.

Відповідно, ухвала про залишення позовної заяви без руху не була виконана.

Так, суд дійшов висновку, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду.

Щодо неусунення недоліків позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, згідно ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тому у порушення наведених вимог, позивачем до заяви додано копії документів (для учасників справи), які належним чином не засвідчені.

Як вбачається із копій позовної заяви та додатків до них для суду та відповідача, які подаються на підставі ч. 1 ст. 177 ЦПК України, такі не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Підсумки.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву - слід повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко