Справа № 358/473/23 Провадження № 2/358/444/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковальський Віталій Валентинович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2020року. Мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Більше року мешкають окремо. Відновлення сімейних відносин позивач вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Додатково просить вирішити питання про судові витрати та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору - 1073,60 грн, та витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких попередньо визначений в сумі 6 000 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити заявлені вимоги.

В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в частині розірвання шлюбу та вибору прізвища позивачем після розірвання шлюбу. В частині вимог про стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу просить відмовити, оскільки вважає вказану суму недоведеною, а розмір витрат на правничу допомогу - явно завищеним та неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За змістом ч.2 ст.104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 17.07.2020 року одружені. Мають сульну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо.

Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу слід задовольнити.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: договір про надання правової допомоги від 21.12.2022, додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 21.12.2022 року, акт виконаних робіт від 21.08.2023, квитанції до прибуткового касового ордера від 18.04.2023 на суму 3 500 грн, від 21.08.2023 - на суму 1750 грн, суд зазначає наступне.

За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом із тим, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала в: узгодженні правової позиції, надання усної консультації, підготовці позовної заяви, підготовці до участі у судовому процесі, ознайомлення із відзивом та іншими документами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач отримала адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування чи витребування доказів не виникало, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За наведених обставин за рахунок відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню понесені судові витрати у вигляді, сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2,4, 265 ЦПК України, ст.ст.105,110-114 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 242.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище " ОСОБА_1 ".

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець