Справа № 724/1595/23
Провадження № 2-о/724/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви представник заявника ОСОБА_2 , зазначає, що досягнувши пенсійного віку заявник звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) щодо призначення пенсії за віком. Однак їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж становить 15 років 04 місяців 01 днів. За результатами наданих документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 06.06.1977 по 01.02.1979 згідно атестату від 10.02.1979 оскільки вказане по батькові « ОСОБА_1 » (російською мовою) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Внаслідок такої, помилкової, зміни прізвища, на даний час, виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом а саме: атестатом від 10.02.1979 року виданого міністерством легкої промисловості РСФСР, оскільки в даному атестаті зазначено по батькові « ОСОБА_1 » (російською мовою), що не відповідає даним заявника.

Наявність даних помилок у заповнені по батькові в атестаті, унеможливлює зарахуванням органом Пенсійного фонду України до її стажу періоду навчання, у зв`язку із чим, з метою забезпечення її права на пенсійне забезпечення, виникла необхідність для звернення до суду із даною заявою про встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу.

Оскільки навчальний заклад, який заявник закінчувала знаходиться на території російської федерації та з якою Держава Україна розірвала дипломатичні відносини в зв`язку із нападом російських військ на суверенітет та територіальну цілісність України іншої можливості встановити, що даний документ належить заявнику, окрім як в судовому порядку, в неї немає.

Враховуючи вище викладене представник заявника просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , атестату від 10.02.1979 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження.

Представник заявника ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу в його відсутності та без участі заявника, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу в його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Свідок ОСОБА_5 , подала до суду письмові пояснення в яких вказала, що ОСОБА_1 , дійсно навчалася в школі фабричного - заводського училища при комбінаті імені ІІІ «Інтернаціонала» з 06.06.1977 року по 01.02.1979 року, який був розміщений у Володимирській області Олександрівського району м.Карабанова, оскільки вона теж навчалася в зазначеному училищі в той самий період та добре це пам`ятає. Тому атестат від 10.02.1979 року дійсно належить ОСОБА_1 .

Згідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 28.06.2023 року ОСОБА_1 , звернулась до пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

05.07.2023 року рішенням № ПС 68 відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії, оскільки необхідний страховий стаж 20 років, її страховий стаж становить 15 років 04 місяця 01 день. До загального страхового стажу не зарахований період навчання з 06.06.1977 року по 01.02.1979 року згідно атестату від 10.02.1979 року, оскільки вказане по батькові « ОСОБА_1 » (російською мовою) не відповідають паспортним даним « ОСОБА_1 » (російською мовою). Заявниця матиме право на пенсійну виплату 13.06.2025 року або при набуті необхідного страхового стажу.

Як вбачається з атестату виданого 10.02.1979 року Міністерством легкої промисловості РСФСР «ОСОБА_1» з 06.06.1977 року по 01.02.1979 року навчалась два роки на професії контролер півфабрикатів.

З трудової книжки серія НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , довідки про шлюб № НОМЕР_3 , вбачається прізвище, ім`я та по батькові ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про восьмирічну освіту серія НОМЕР_4 вбачається прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 470 від 19.07.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 являються однією і тією ж особою.

З паспорта громадянина України серія НОМЕР_5 виданого Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області від 16.11.2000 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 вбачається прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_1 » ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч. 1 п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року (з внесеними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу, зокрема, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.?передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних - осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. В такому випадку особа може звернутися до суду для відновлення своїх прав.

Як вбачається з атестату від 10.02.1979 року він виданий Міністерством легкої промисловості РСФСР.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Протокол про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією втратив чинність 24 лютого 2022 року на підставі рішення Міністерства закордонних справ N 72/11-612/1-81401 ( v8140321-22 ).

Отже, заявник не в змозі звернутися до консульства Російською Федерацією з метою подальшого виправлення помилки правонаступником в атестаті від 10.02.1979 року він виданий Міністерством легкої промисловості РСФСР.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Проте само по собі встановлення факту, що має юридичне: значення факт, не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Таким чином, в судовому порядку можливо встановити факт, належності правовстановлюючих документів.

Отже, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме для призначення пенсії.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що заявником доведено належність правовстановлюючого документа: атестату від 10.02.1979 року який виданий Міністерством легкої промисловості РСФСР.

Крім того, не встановлення даного юридичного факту призводить до порушення прав заявника на право пенсійного забезпечення та судом встановлено, що заявлені вимоги не породжуються спору про право, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, ст. 13, ст.ст. 76-78, ст. 258, ст. 259, ст. 273, ст. 293, ст. 315, ст. 319, ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності громадянці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) атестату від 10.02.1979 року виданого Міністерством легкої промисловості РСФСР.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2023 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ