Дата документу 08.08.2023 Справа № 317/374/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 317/374/22 Головуючий у І інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/807/1527/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Запоріжгаз» про визнання недійсним акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз» про визнання недійсним акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є споживачем послуги з постачання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , що надається АТ «ОГС «Запоріжгаз». 13 жовтня 2021 року до позивача у домоволодіння навідалась жінка, яка представилась працівником «горгазу» та назвала своє прізвище та ініціали ОСОБА_2 . Ця жінка повідомила, що вона збирається перевірити покази газового лічильника. Позивач відімкнула їй спеціальний металевий ящик, розташований на подвір`ї де знаходився газовий лічильник. Після відкриття лічильника, працівниця «горгазу» попросила надати їй ганчірку для того щоб витерти лічильник так як в ящику, де знаходився лічильник, було багато пилу та павутиння. Після того, як працівниця «горгазу» ретельно витерла ганчіркою газовий лічильник та ящик газового лічильника всередині, вона повідомила, що у лічильнику «від старості» лопнув якийсь тонкий металевий дріт (як потім з`ясувалось це був дріт пломби) та є потреба його замінити. Потім працівниця «горгазу» самостійно заповнила письмовий документ про заміну пломби, верхню частину цього документа працівниця «горгазу» залишила собі, а нижню частину надала позивачу. Також при цьому працівниця «горгазу» дуже наполегливо просила підписати цей документ, погрожуючи тим, що у разі не підписання, буде відключено газ. Враховуючи наявну погрозу відключення газу у домоволодінні напередодні зимового опалювального періоду, позивач погодилась підписати цей документ, але при цьому ще раз повідомила працівницю «горгазу» про те, що ніколи не торкалась самого лічильника з моменту його встановлення та не відкривала металевий ящик, де знаходився лічильник, а тільки дивилась на показання лічильника для передачі цих даних для оплати газу.

Однак згодом позивач дізналась, що контролер ОСОБА_2 13.10.2021 склала акт про порушення № ZP005037, начебто за участю позивача та за її підписом. Вказаний акт був розглянутий 05.11.2021 на засіданні комісії відповідача, прийнято рішення про його задоволення, за наслідками чого комісія склала Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості у розмірі 21290,85 грн, з яким позивач не згодна, у зв`язку з тим, що вона ніколи не здійснювала несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки та не пошкоджувала пломбувальний матеріал, на якому встановлена охорона пломба у будь-який спосіб.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості внаслідок виявлених порушень на підставі Акту про порушення від 13 жовтня 2021 року № ZР 005037 до споживача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 на суму 21290,85 грн.

У липні 2022 року АТ «Запоріжгаз» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу, в обґрунтування якого зазначало, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 13 жовтня 2021 року за цією адресою представники АТ «ОГС «Запоріжгаз» склали акт про порушення № ZP005037, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкоджено пломбувальний матеріал, на якому встановлена охоронна пломба № 08241330 в місці приєднання лічильника газу № 0562745». В акті зазначено дату розгляду комісією актів про порушення та контактні дані. Таким чином відповідача повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення, дату та орієнтований час засідання. На підставі вищевикладеного, комісія ухвалила рішення про донарахування відповідно до акту про порушення та складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу з урахуванням газових приладів і пристроїв та кількості зареєстрованих осіб за період з 13.04.2021 до 12.10.2021 на суму 21290,85 грн.

Посилаючись на означені обставини, АТ «Запоріжгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість необлікованого природного газу в сумі 21290,85 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року у задоволенні позовів відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, АТ «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що дії АТ «Запоріжгаз» цілковито ґрунтуються та відповідають приписам законодавства у сфері правовідносин, що склались між газорозподільним підприємством та споживачем природного газу. Натомість суд першої інстанції не врахував, що товариство довело належними і допустимими доказами факт несанкціонованого втручання ОСОБА_1 у роботу газорозподільної системи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням в частині відмови в задоволенні первісного позову, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні первісного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки її доводам про відсутність у відповідача жодних допустимих доказів, які б свідчили про наявність самого порушення, що могло стати підставою для складання відповідного акту.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» заперечує проти її доводів просить залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні первісного позову залишити без змін.

Від ОСОБА_1 відзиву не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Сапунцов В.Д. наполягали на задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні первісного позову просили скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення в частині вирішення зустрічного позову залишити без змін.

Представник АТ «Запоріжгаз» Швайковський А.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішеня вчастині вирішення первісного позову просив залишити без змін, наполягав на задоволені своєї апеляційної скарги, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову просив скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи позивача, представників позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на таке.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає повною мірою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи в задоволені первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела в ході розгляду справи належними доказами ту обставину, що вона не підписувала Акт про порушення № ZP005037 від 13.10.2021, а його складно за її відсутності. Крім того, посилаючись на практику Верховного Суду, суд першої інстанції зазначив, що закон не передбачає способу захисту прав особи таким чином, як того просила позивач.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічного позову ґрунтується на тому, що АТ «Запоріжгаз» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виявлені пошкодження пломбувального матеріалу лічильника газу призвели до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання ОСОБА_1 необлікованого природного газу та усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача) не доведений.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована та є споживачем послуг розподілу природного газу АТ «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

13.10.2021 представники АТ «Запоріжгаз» за участю споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , склали акт про порушення № ZP 005037, яким встановлено порушення Кодексу: «підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС., а саме «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильнику газу)». Зазначений акт ОСОБА_1 підписала без зауважень (а.с. 61).

Відповідно до протоколу засідання комісії № 2786 від 05.11.2021, Акт про порушення № ZP 005037 від 13.10.2021 вирішено задовольнити повністю (а.с. 65-66).

На підставі вказаного акту про порушення АТ «Запоріжгаз» було складено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, відповідно до якого вартість необлікованого газу складає 21290,85 грн (а.с. 69).

Згідно з супровідним листом від 10.12.2021 № 690СП-18441-1221, споживачу ОСОБА_1 , направлено Акт-розрахунок та рахунок на оплату, який протягом 10-ти днів з дня отримання споживач має сплати на рахунок АТ «Запоріжгаз» (а. с. 71).

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції допитано контролера АТ «Запоріжгаз», яка повідомила суду, що у 2021 році вона вийшла на обхід адресатів відповідно до завдання майстра. У споживача ОСОБА_1 після відкриття ящика, в якому розташовувався лічильник газу, було виявлено обірваний дріт на пломбі. У зв`язку з виявленим обривом дроту пломби, у присутності споживача, було складено акт про переопломбування та акт про порушення, який нею підписано. Крім того, свідок зазначила, що окремо нею було перевірено лічильник, та до його роботи (обліку газу) претензій не було, у зв`язку з чим він не демонтувався.

Висновком судової почеркознавчої експертизи № 63321-22 від 22.02.2023 встановлено, що вирішити питання «чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у документі - Акті про порушення № ZP005037 від 13.10.2021 АТ «Запоріжгаз» в пункті 7 після слів: «Споживачем/несанкціонованим споживачем визнано факт умисного самовільного втручання в систему газопостачання, пошкодження ним пломб/ЗВТ (лічильника) так ні», та в пункті 8 після слів: «З Актом про порушення ознайомлений, копію отримав споживач (його представник): Деркач Н.І.» тією особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою?» - не надається можливим, з причин, що викладені в дослідницькій частині. Виявити належний комплекс ідентифікаційних ознак не надалось можливим у зв`язку із простотою виконання досліджуваного підпису. Саме відсутність однозначності в оцінці розбіжних ознак не дозволило вирішити питання ні в категоричній, ні в імовірній формі. (а.с. 143-147).

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, що викладені в постанові від 12 вересня 2011 року у справі N 6-25цс11 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі N 14-503цс18 - складені газорозподільною організацією акти про порушення та акти-розрахунки, безпосередньо, не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним Акту-розрахунку необлікованого об`єму природнього газу і його вартості в наслідок виявленого порушення на підставі акту №ZP005037 від 13.10.2021 задоволенню не підлягають, оскільки законом не передбачено такого способу захисту прав. Суд врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 311/2314/16, відповідно до якого, враховуючи закріплення на рівні спеціальних нормативно-правових актів, споживач має право на оскарження у судовому порядку незаконних дій відповідача.

Як зазначив суд першої інстанції, правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (тут і надалі - в редакції, чинній на час виявлення порушення) визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ

У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільної системи за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Відповідно до пункту 12 глави 3 розділу XІ Кодексу ГРМ визначено, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби (крім її відсутності) за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження пломби з прихованими заходами процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого лічильника газу, який був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з підпунктом 3.1.3 Положення лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника.

Абзацом третім пункту 6 глави Х розділу X Кодексу ГРС визначено, що факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечували сторони, що лічильник позивача відповідно до Акту про порушення № ZP 005037 від 13.10.2021 не було демонтовано, а виявлене порушення було усунуто шляхом переопломбування лічильника. При цьому контролер АТ «Запоріжгаз» ОСОБА_2 вказувала, що під час огляду лічильника ОСОБА_1 та його перевірки, претензій до обліку газу вказаним лічильником не виявлено, у зв`язку з чим його не було демонтовано.

Доводи апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз» про те, що відповідач несе відповідальність за збереження ЗВТ та пломб на ньому не є підставою для стягнення вартості необлікованого газу, оскільки товариство не довело, що природне перегнивання дроту пломби лічильника газу фактично призвело до порушення порядку обліку витраченого споживачем газу.

До аналогічного висновку щодо змісту вказаних норм матеріального права щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності дійшов Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19, провадження № 61-11642св21 вказавши, що сам факт відсутності пломби за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природнього газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах є аналогічними доводам позовної заяви та зустрічного позову, вони вже були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Отже, апеляційний суд перевірив доводи апелянтів та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційні скарги не містять. Доводи апеляційних скарги зводяться до переоцінки доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційні скарги АТ «Запоріжгаз»та ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 року- без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 червня 2023 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: