Провадження № 2-з/521/169/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ТОВ «Траффік» про забезпечення позову до подання позову,

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ТОВ «Траффік» про забезпечення позову до подання позову, в якій воно просило накласти арешт на транспортний засіб марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом бетононасос державний номер НОМЕР_2 та заборонити відчуження та /або продажу щодо вказаних транспортних засобів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023р. справу передано до розгляду судді Мазун І.А.

Заява мотивована тим, що необхідність застосування заходів забезпечення позову у вигляді видів арешту на вищезазначений транспортний засіб, обґрунтовується тим, що 10.05.2023р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки ГАЗ 3302 ФІА ЗНГ держ.номер НОМЕР_3 під управлінням співробітника ТОВ «Траффік» та транспортним засобом марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 під управлінням ОСОБА_2 постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.06.2023р. винним визнано ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», в якій був застрахований транспортний засіб ГАЗ 3302 ФІА ЗНГ держ.номер НОМЕР_3 , виплатила страхове відшкодування у розмірі 43670,79грн. За висновками ТОВ «СЗУ Україна» вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 121 784,44грн. в той час коли вартість становить 95155,99грн., тобто такий ремонт є технічно недоцільним та економічно необґрунтованим. У зв`язку з тим, що будь-яких розрахунків з боку відповідача на користь позивача не надходило, у позивача виник ризик втрати відповідачами або відчуження об`єкту рухомого майна, за рахунок якого позивач може гарантувати повернення коштів.

Розгляд клопотання відбувається без повідомлення учасників справи згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

З наданих до заяви матеріалів вбачається, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.06.2023р. винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 10.05.2023р. за участю автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом бетононасос державний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля ГАЗ 3302 ФІА ЗНГ держ.номер НОМЕР_3 під управлінням співробітника ТОВ «Траффік» визнано ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», в якій був застрахований транспортний засіб ГАЗ 3302 ФІА ЗНГ держ.номер НОМЕР_3 , виплатила страхове відшкодування у розмірі 43670,79грн.

Згідно звіту ТОВ «СЗУ Україна» №23937 від 25.06.2023р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 121 784,44грн. в той час коли вартість становить 95155,99грн..

Заявником зазначено ціну позову в розмірі 51485,20грн.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Так, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином, можна констатувати, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Також, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Слід зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог ст. 152 ч. 4 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів.

Так, з матеріалів заяви дійсно вбачається спір про право між сторонами, але позивачем не надано жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Оцінивши доводи заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову, на даний час задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, передбачених ЦПК України та вимога не є співмірною з ціною позову.

Отже, вищезазначене позбавляє дійти висновку про необхідність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що заява ТОВ «Траффік» про забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ТОВ «Траффік» про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя І.А.Мазун