Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/220/23
провадження №6/624/8/23
УХВАЛА

іменем України

смт. Кегичівка 22 серпня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Легостаєвої К.І.,

справа № 624/220/23,

ім`я (найменування) сторін:

заявник: товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс», місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602, ,

стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ,

боржник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» (далі ТОВ «Кампсіс Фінанс»),місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівка, буд. 117/18, ,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішується ухвалою.

Заявник ТОВ «Дебт Форс», в особі представника Кузьменка О.В., звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Зі змісту заяви та на її обґрунтування зазначено, що 20 квітня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області ухвалив рішення по справі №624/220/23 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №103384784.

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс» було укладено Договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс», а ТОВ «Кампсіс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №103384784.

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №103384784.

Таким чином, ТОВ «Дебт Форс» набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 .

Представник заявника у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, просить провести розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання також не з`явились, заяв або клопотань від них не надходило.

Про час та місце розгляду всі повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Мотиви суду, висновки та закон, яким керується суд.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

20 квітня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області ухвалив заочне рішення по справі №624/220/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №103384784 (копія, а.с.109-112).

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №103384784 (копія, а.с.114-118).

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №103384784 (копія, а.с. 119-121).

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Також, ст. 18 ЦПК України, передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою стороною внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва і можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги, яке підтверджено документально.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону, ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) є обов`язковою для судів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Частини 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Як вбачається з договору відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Дебт Форс має бути правонаступником по виконавчому провадженню та вважає необхідним провести заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» Кузьменка Олександра Валерійовича про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №624/220/23 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №103384784 - задовольнити.

Замінити стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому листі №624/220/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 .

Ухвала, як така, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.М. Куст