Справа № 462/4270/23
УХВАЛА

16 серпня 2023 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 07 червня 2023 р. була залишена без руху, оскільки не було зазначено в позові та не долучено доказів, що позивач, як власник квартири, зверталася до відповідного ЦНАПу зі заявою про зняття відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до вимог підпункту 5 пункту 50 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Для усунення недоліків суд зобов`язав позивача протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Вказану ухвалу судом було направлено на адресу місця проживання позивача ОСОБА_1 , яка була зазначена у позовній заяві.

Окрім цього, 14 липня 2023 року представнику позивача ОСОБА_3 вказану ухвалу було надіслано на електронну пошту, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

07 серпня 2023 року на адресу суду повернувся конверт разом із ухвалою, який був скерований позивачу ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення.

У даному випадку суд також виходить з того, що якщо позивач надав суду свою електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що даний учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що представник позивача отримала ухвалу суду, якою позов був залишений без руху, є всі підстави вважати, що стороні позивача було відомо про вказане судове рішення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 та її представник недоліки позову не усунули, більше двох місяців не цікавилися провадженням у справі, не зверталися із заявами про надання інформації про її рух, не знайомились з матеріалами, вважаю, що позов слід визнати не поданим та повернути позивачу.

Керуючись ст. 175,177,185,260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернути позивачу ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесять три) гривні 60 коп. сплаченого судового збору, відповідно до квитанції № від 06.06.2023 року.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Суддя:

Оригінал ухвали.