Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/7108/23

Провадження № 2 /635/1718/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 адвокат Успенко Антон Володимирович звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, в якій просить:

- визнати виконавчий напис №181813 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сіроко фінанс» у розмірі 11 300,89 грн.;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №181813 від 16.06.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на користь ТОВ «Сіроко фінанс».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що в ОСОБА_2 стало відомо про відкриття виконавчого провадження №67823218 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Гаврилик Н.Т. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №181813 від 16.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. Оспорюваним виконавчим написом стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс» заборгованість в сумі 11 300,89 грн. Однак, жодних кредитних договорів з ТОВ «Сіроко Фінанс» позивачем не укладалось, будь-яких листів про те, що позивач має заборгованість перед відповідачем позивач не отримував. Невжиття заходів забезпечення позову ускладнить, або зробить неможливим виконання даного рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до частиною 1 статті 149 Цивільного процесуального Кодексу України (далі- ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам статті 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 червня 2021 року №181813, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості у розмірі 11 300,89 грн.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 грудня 2021 року(ВП №68723218) вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Гаврилик Н.Т. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №181813, виданого 16 червня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сіроко фінанс» загальної заборгованості у розмірі 11 300,89 грн.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 09 грудня 2021 року(ВП №67823218) вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця, 469,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. від 10 грудня 2021 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 12 899,99 грн.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. від 12 червня 2023 року ОСОБА_3 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд «АТ «Українська залізниця».

Таким чином судом встановлено, що вказаний виконавчий напис пред`явлено до виконання, а також були вчинені виконавчі дії з його виконання. Відтак, подальші дії з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, у випадках невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивача, який буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

За таких обставин суд вважає, що у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи державним виконавцем буде примусово звернено стягнення на майно позивача у безспірному порядку, то ОСОБА_2 не зможе захистити або поновити свої права у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Також суд вважає, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій.

На підставі аналізу вищевказаних фактів суд дійшов висновку що між сторонами дійсно виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником у судовому порядку оскаржується виконавчий документ, за яким здійснюється стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого статтею 124 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №181813 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості у розмірі 11 300,89 гривень.

Оцінивши надані докази, враховуючи вимоги статті 154 ЦПК України, підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, з огляду на застосований судом спосіб забезпечення позову, предмет та склад учасників у справі, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-151, 247, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67823218 від 09 грудня 2021 року на підставі виконавчого напису №181813 від 16 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сіроко фінанс», до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», місце реєстрації: 03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, б.45, оф.510А, .

Стягувач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.О. КАРАСАВА