Справа № 591/3973/23
Провадження № 2/591/664/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Сухонос Є.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/3973/23 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання права користування житловими приміщеннями,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що його батьку ОСОБА_3 18 січня 2021 року було видано ордер на право заселення в квартиру АДРЕСА_1 . З січня 2021 року позивач проживав з батьком у вказаному житлі, оскільки той потребував сторонньої догляду, у зв`язку з 2 групою інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач вважає, що набув право користування спірною квартирою, оскільки вселився до квартири за рішенням наймача, є членом сім`ї наймача, постійно проживав разом з ним, права користування іншим житлом не має.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

12 червня 2023 року представник відповідача проти позову заперечила, подала суду відзив, в кому зазначає, що згідно ордеру право на заселення надавалося лише Апостолову і приватизація здійснювалася лише на нього. Так як процес приватизації не завершився, то квартира є в комунальній власності. Вказує на те, що позивач не має права на користування житловим приміщенням, так як першочергове заселення належить потребуючим поліпшення житлових умов працівникам 5-го Прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

10 липня 2023 року від представника відповідача надійшла заява, в якій проти позову відповідач не заперечує.

Судом надавався відповідачу час для визначення остаточної позиції у справі, однак жодних пояснень до суду надано не було.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2023 року в даній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 16 червня 2023 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2023 року призначено справу до судового розгляду на 10 липня 2023 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 10 липня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 серпня 2023 року надано час представнику відповідача висловити свою позицію у справі.

Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 18 січня 2021 року ОСОБА_3 видано ордер №1926 на право зайняття житлового приміщення, жилою площею 17,5 кв. м, яке складається з 1 кімнати за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).

ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

У спірній квартирі позивач був зареєстрований з 18 січня 2021 року по 6 грудня 2022 року, що підтверджується інформацією на запит (а.с.6).

Як вбачається з копій рахунків та квитанцій про оплату, житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 оплачувалися ОСОБА_1 (а.с.11-24, 72-74).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми №592/2279/23 від 7 квітня 2023 року визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.29).

Судом в рішенні №592/2279/23 встановлено, що в січня 2021 року ОСОБА_1 переїхав жити до батька в квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що в 2020 році орендувала квартиру по сусідству з позивачем. Останній з батьком проживав в спірній квартирі, доглядав за батьком.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що робив ремонт в спірній квартирі, в квартирі проживав позивач з батьком.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач переїхав з батьком в квартиру АДРЕСА_4 . Свідок допомагала придбавати шпалери в спірну квартиру, перевозити речі. В квартирі проживав позивач з батьком, планували купувати холодильник, пральну машину.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що з померлим перебувала у шлюбі до 2006 року. В січні 2021 року ОСОБА_3 отримав квартиру АДРЕСА_5 , потребував стороннього догляду, тому з ним проживав син. Вони мали спільний бюджет, грошима розпоряджався син, купував ліки, продукти, одяг, разом робили ремонт.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, квартиронаймачі вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають з ним, вселити в займане приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до положень ст. 106 Житлового кодексу України, які регулюють правовідносини щодо зміни договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї, встановлено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права та обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом з наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №199/9418/16-ц.

В процесі слухання справи встановлено, що позивач проживав у спірній квартирі, в яку вселився з дозволу наймача, вів спільне господарство та мав спільний бюджет з наймачем, немає іншого житла в користуванні. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог в цій частин.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 21 серпня 2023 року.

Позивачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: виконавчий комітет Сумської міської ради, , адреса: м. Суми, м. Незалежності, 2.

Суддя Г.В.Шелєхова