Справа № 159/2691/22 Головуючий у 1 інстанції: Волкова Ю. Ф.
Провадження № 22-ц/802/607/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Заводська-6" про встановлення земельного сервітуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2023 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» (далі - ОСББ «Заводська-6») про встановлення на належній на праві власності ОСББ земельній ділянці, площею 0,5278 га, кадастровий номер :14:003:0042 по АДРЕСА_1 , земельного сервітуту на підставі висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи за № 04/09-з від 20.09.2022 для: реконструкції та прокладання зливної каналізації для відводу дощових і талих вод з розмірами: 5,63; 5,50; 88,17; 6,00; 93,47; 11,48 м.п. та площею 0,0593га;

- реконструкції та прокладання мережі водовідведення з розмірами: 92,29; 6,00; 92,00; 6,00 м.п. та площею 0,0552га; реконструкції та прокладання мережі водопостачання з розмірами: 23,65; 70,14; 68,68; 16,20; 8,04; 2,92; м.п. та площею 0,0548 га.

Покликався на те, що із серпня 2018 року є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,3га з кадастровим номером :14:003:0022, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

У 2019 році на вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 розпочав будівництво багатоквартирного житлового будинку. На підставі технічної документації та робочих проектів, погоджених із ВКГ «Ковельводоканал», ККП «Добробут», визначено проведення мережі водопостачання і водовідведення до будинку через територію земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Такі проекти із водопостачання і водовідведення погоджено із користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 - Ремонтним житлово-комунальним підприємством №2 (далі - РЖКП №2); при цьому передбачено виконання заміни ділянки існуючої водопровідної мережі до вводу існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 та проведення перепідключення діючого будинку до новозбудованої водопровідної мережі з влаштуванням у місці переключення колодязя із запірною арматурою; заміну ділянки мережі каналізації з урахуванням перепідключення до даної ділянки існуючих абонентів.

У травні-червні 2022 року позивач дізнався, що рішенням Ковельської міської ради від 28.01.2021 земельну ділянку по АДРЕСА_1 передано у власність ОСББ «Заводська, 6» (рішення міської ради не містить будь-яких застережень щодо використання земельної ділянки із урахуванням погоджених проектом будівництва нових мереж водопостачання і водовідведення до будинку по АДРЕСА_2 ). За результатами звернення до ОСББ для погодження проектів на влаштування мереж водопостачання і водовідведення, позивачу відмовлено.

Оскільки ОСББ, як власник земельної ділянки по АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу у виконанні обов`язку щодо реконструкції наявної мережі водовідведення до будинку, визначеного технічними умовами № 121-Т від 11.04.2019, а також обов`язку збудувати нову мережу водовідведення, визначеного технічними умовами № 121 від 30.03.2019, приєднання житлового будинку по АДРЕСА_2 до централізованих систем водопостачання і водовідведення, тому ОСОБА_1 просить у судовому порядку встановити заявлений у позові земельний сервітут.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити та встановити земельний сервітут.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що використання його земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСББ, як і не доведено неможливості задовольнити потреби ОСОБА_1 іншим способом, зокрема: через землі, які перебувають у загальному користуванні, є незабудованими, або перебувають у процесі забудови.

Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки такий зроблений при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина шоста статті 55 Конституції України).

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

З урахуванням викладеного особа має право на власний розсуд обрати будь-який з можливих способів захисту, які передбачені законом або договором, за виключенням випадків, коли законом встановлено імперативний характер щодо застосування конкретного способу захисту.

Таким чином, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Предметом позову у даній справі є вимога про встановлення земельного сервітуту щодо земельної площею 0,5278 га, кадастровий номер :14:003:0042 по АДРЕСА_1 , земельний сервітут між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» з метою проведення комунікацій до багатоквартирного житлового будинку, забудовником якого є позивач.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 28.08.2018 зареєстроване право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :14:003:0022 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2018).( а.с.16)

На замовлення ОСОБА_1 Ковельським комунальним підприємством «Добробут» видано технічні умови (далі - ТУ) № 121 від 20.03.2019 на проведення робіт по влаштуванню зливної каналізації для відводу дощових та талих вод з ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку та влаштування вуличного освітлення під`їзної дороги по АДРЕСА_2 . Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» видано ТУ № 121-Т від 11.04.2019 на приєднання двосекційного багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , перша секція (черга) до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Ковель Волинської області. Названі ТУ є чинними до завершення будівництва об`єкта.( а.с.5-10).

Вказаними технічними умовами погоджено підключення колектора зливної каналізації здійснити до існуючого оглядового колодязя по АДРЕСА_1 , влаштування бетонних оголовків на вході і виході колектора, будівництво оглядових колодязів через 50 м; місцем приєднання до каналізаційної мережі визначено існуючу дворову мережу каналізації по АДРЕСА_1 ; точка підключення - існуючий колодязь; визначено особливі умови: виконати заміну ділянки мережі каналізації з урахуванням пере підключення до даної ділянки існуючих абонентів.

Роботи, передбачені ТУ, з приводу підключення будинку по АДРЕСА_2 до міських мереж водопостачання, водовідведення по АДРЕСА_1 (реконструкція і прокладання нових) заплановані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :14:003:0042 (постійним землекористувачем якої станом на березень-квітень 2019 було РЖКП №2).

ПП «Ковелькомунпроект» на підставі завдання на проектування та вихідних даних (у тому числі ТУ) розробило робочий проект (РП) «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 ». На копії аркуша 2 РП міститься відмітка про його погодження 30.12.2019 РЖКП №2, з іншими установами у квітні 2022 року.

Рішенням Ковельської міської ради Волинської області № 4/36 від 28.01.2021 «Про переоформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 » припинено право РЖКП-2 постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,5278 га (кадастровий номер :14:003:0042) для будівництва і обслуговування житлового будинку; надано ОСББ «Заводська, 6» безоплатно у приватну власність вказану земельну ділянку; встановлено обмеження на використання земельної ділянки площею 0,0219 га на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху охоронної зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи.( а.с. 14).

26.05.2022 ОСОБА_1 звернувся із письмовим повідомленням до голови ОСББ «Заводська, 6» щодо сприяння в організації виконання запланованих будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 і пропозицією укласти строковий договір сервітуту на обслуговування мереж.

Листом від 27.06.2022 за підписом голови правління ОСББ «Заводська, 6» Новосада С.В. повідомлено, що рішенням загальних зборів №4 від 10.06.2022 власники квартир будинку АДРЕСА_1 відмовили у погодженні проектів, інших документів, укладенні сервітуту, виконанні будь-яких будівельних робіт на прибудинковій території.

29.06.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Ковельської міської ради про внесення змін у рішення № 4/36 від 28.01.2021 «Про переоформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 », просив встановити обмеження на використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідної для проведення реконструкції мережі водопостачання та водовідведення, прокладання нових мереж і їх подальшого обслуговування.

Листом № 320/14.11 від 10.08.2022 виконавчий комітет Ковельської міської ради повідомив ОСОБА_1 про відсутність у даному випадку повноважень в органу місцевого самоврядування вносити зміни у прийняте рішення, із урахуванням того, що суб`єкти правовідносин за таким рішенням заперечують проти зміни чи припинення правовідносин, які виникли на підставі цього рішення (посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 7-пр/2009 від 16.04.2009).

Також повідомлено, що формування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,5278 га (кадастровий номер :14:003:0042) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку відбувалось на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Ковельської міської ради № 19/55 від 02.02.2017 дана документація була затверджена; РЖКП №2 вказану земельну ділянку надано в постійне користування;державну реєстрацію права постійного користування РЖКП №2 провело 24.06.2017 без обмежень або обтяжень на використання такої земельної ділянки (її частини) для прокладання нових інженерних мереж.

Реєстрацію права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0042) ОСББ «Заводська, 6» здійснило 30.11.2022 року ( а.с 126-127).

За зверненням представника позивача адвоката Ткачука О.В. судовий експерт ОСОБА_4 провів земельну технічну експертизу щодо встановлення площі та конфігурації планувальних обмежень (земельного сервітуту) для прокладання мереж водопостачання та водовідведення до будинку АДРЕСА_2 , за результатами якої складено відповідний висновок № 04/09-з від 20.09.2022.

Відповідно до висновку експерта №04/09 від 20.09.2022 року ( а.с. 66-77) для проведення вказаної експертизи використано зокрема ТУ № 121-Т і додаток у вигляді схеми прокладання мереж водопостачання, водовідведення та місць підключень від 11.04.2019; ТУ № 121 і додаток у вигляді карти-схеми з місцем приєднання зливної каналізації для відводу дощових і талих вод від 20.03.2019; робочий проект на будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 в частині влаштування водопроводу та водовідведення у тому числі дощових і талих вод. Висновок містить застереження про те, що об`єктом дослідження є проектно-технічна та картографічна документація, а тому дослідження проводилось без огляду території на місці.

Вказаним висновком визначено: для прокладання інженерних мереж в напрямку до будинку АДРЕСА_2 через земельну ділянку по АДРЕСА_1 згідно із проектно-технічною документацією необхідно встановити земельний сервітут для зливної каналізації для відводу дощових і талих вод з розмірами: 5,63; 5,50; 88,17; 6,00; 93,47; 11,48 м.п. та площею 0,0593га; для мережі водовідведення з розмірами: 92,29; 6,00; 92,00; 6,00 м.п. та площею 0,0552га; для мережі водопостачання з розмірами: 23,65; 70,14; 68,68; 16,20; 8,04; 2,92; м.п. та площею 0,0548 га. Інших варіантів по влаштуванню мереж водопостачання і водовідведення до будинку АДРЕСА_2 вихідними даними технічно не передбачено.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_4 роз`яснив, що експертизу проводив на підставі проектно-технічної документації, огляд місцевості не проводив; в межах поставленого питання визначив площі та конфігурації частин земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , необхідні для проведення запланованих технічними умовами і робочим проектом робіт. Питання щодо наявності інших варіантів влаштування мереж вирішував, опираючись на наявні в ТУ і РП відомості; дана документація альтернативних способів влаштування мереж не передбачала. Питання про можливість облаштування мереж через інші земельні ділянки (в обхід ділянки по АДРЕСА_1 ) не вирішувалось, оскільки не входило в завдання експертизи.

Сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає в обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом (стаття 395 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.

Стаття 99 Земельного кодексу України визначає види права земельних сервітутів. Однак цей перелік не є вичерпним.

Положеннями частин першої та другої статті 100 Земельного кодексу України унормовано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Згідно із статтею 401 Цивільного кодексу України користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (стаття 402 Цивільного кодексу України).

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Тобто, цивільні права здійснюються особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Такі межі можуть визначатися договором або актами цивільного законодавства. Обов`язок при здійсненні цивільних прав утримуватися від дій, які порушували б права інших осіб, конкретизується актами цивільного законодавства, що встановлюють ці права. Порушення меж здійснення цивільних прав веде до зловживання правом.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що власник (користувач) земельної ділянки має такі ж самі права на звернення до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту, як і інша особа, яка має необхідність у використанні його земельної ділянки, за умови дотримання інших умов, передбачених законодавством, та конкретних обставин, які спонукали його до такого звернення. При цьому потреба в заявлені такого позову саме власником (користувачем) земельної ділянки викликана, зокрема, необхідністю врегулювання використання його земельної ділянки у ситуації, що фактично склалась між сторонами, забезпечення такого користування в найменш обтяжливий для нього спосіб, компенсації витрат та збитків тощо.

У частині першій статті 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Тлумачення цих норм свідчить про те, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 925/603/18, від 17 жовтня 2019 року у справі № 484/690/16-ц та від 27 листопада 2019 року у справі № 751/8865/15-ц, на які є посилання в касаційній скарзі.

Закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом».

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі № 310/8975/16-ц; від 04.02.2020 року у справі № 905/798/19; від 09.12. 2019 року у справі № 607/20779/14-ц; постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі № 911/2701/17.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції не врахував що умовою встановлення сервітуту є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які мають відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та електронних комунікацій.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами.

Технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника або підприємства, установи та організації, які надали такі технічні умови. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Крім того, згідно з п. 4.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, ( далі Правил) забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Згідно з п. 4.1 Правил замовнику таких послуг надаються технічні умови за встановленою формою, які мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.

У п. 3 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 передбачено, що приєднання житлових та нежитлових будівель до мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється згідно з технічними умовами на підключення споживачів до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Таким чином, видаючи на замовлення ОСОБА_5 технічні умови на приєднання до мереж водопостачання та водовідведення, суб`єкти їх надання, наділені дискреційними повноваженнями, діяли на власний розсуд та самостійно визначали точки підключення до таких мереж та шляхи їх прокладання.

Відповідно, на підставі та у виключній відповідності до таких технічних умов, проектантами були розроблені відповідні робочі проекти щодо влаштування мереж водовідведення та водопостачання до житлового будинку АДРЕСА_2 .

За результатами проведення земельно-технічної експертизи по зверненню представника позивача, експертом у висновку № 04/09-3 від 20.09.2022 року надано однозначну відповідь, що інших варіантів по влаштуванні мереж водопостачання та водовідведення до будинку АДРЕСА_2 вихідними даними - технічно не передбачено.

Так, в ході розгляду даної справи з`ясовано, що відповідач чинить перешкоди позивачу у доступі до комунальних мереж водопостачання та водовідведення, які є на балансі відповідних комунальних підприємств міста Ковель, використовуючи при цьому своє положення, як власника земельної ділянки, по якій проходять відповідні мережі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 завершивши будівництво будинку по АДРЕСА_2 , позбавлений можливості влаштувати мережі водопостачання та водовідведення, оскільки власник земельної ділянки ОСББ "Заводська -6" перешкоджає у цьому та не надає дозволу на прокладення цих мереж через належну на праві власності земельну ділянку.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 в досудовому порядку ініціював перед ОСББ "Заводська -6" питання встановлення земельного сервітуту. Однак не було досягнуто домовленості, що змусило його звернутись з відповідним позовом до суду.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача, заперечуючи заявлені вимоги, вказував на можливість влаштувати мережі водопостачання та водовідведення, в інший спосіб, не подаючи про це доказів. Також представник відповідача вказував на облаштування прибудинкової території, яка за умови встановлення сервітуту буде пошкоджена, що порушить права мешканців будинку.

Така поведінка відповідача суперечить положенням ч. 5 ст. 319 ЦК України, за якою власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також ч. 3 ст. 13 ЦК України, за якою не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах.

При цьому слід зауважити, що право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд не є абсолютним, обмеження такого допускається. Так, за правилами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Заперечуючи, щодо задоволення позовних вимог відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені вимоги, а зокрема: можливість альтернативних способів реалізації права ОСОБА_1 для підключення до центральних мереж з водопостачання і водовідведення будинку АДРЕСА_2 з врахуванням чинних технічних умов, які надані відповідними органами .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач позбавлений можливості провести комунікації до багатоквартирного житлового будинку, у зв`язку з чим задоволення його потреби неможливо здійснити іншим способом, ніж встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідача.

Встановлення сервітуту жодним чином не порушить законні права та інтереси мешканців будинку АДРЕСА_1 оскільки збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах як це передбачено ч. 7 ст. 403 ЦК України.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

З врахуванням викладеного, задоволення вимог у повній мірі забезпечить права позивача гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини, та встановлених судом обставин, при досліджені усіх доказів.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального права то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду, та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2481, 00 гривень судового збору за подання позовної та апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайнного суду Волинської області від 07 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Встановити на належній на праві власності Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» земельній ділянці площею 0,5278 га, кадастровий номер :14:003:0042 по АДРЕСА_1 , земельний сервітут між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» та ОСОБА_1 , згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно - технічної експертизи за № 04/09-3 від 20.09.2022 року, для:

реконструкції та прокладання зливової каналізації для відводу дощових та талих вод - з наступними розмірами: 5,63; 5,50; 88,17; 6,00; 93,47; 11,48 м.п., та площею 0,0593 га;

реконструкції та прокладання мережі водовідведення - з наступними розмірами: 92,29; 6,00; 92,00; 6,00 м.п., та площею 0,0552 га;

реконструкції та прокладання мережі водопостачання - з наступними розмірами: 23,65; 70,14; 68,68; 16,20; 8,04; 2,92 м.п., та площею 0,0548 га.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» в користь ОСОБА_1 2481, 00 гривень судового збору за подання позовної та апеляційної скарги

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді