КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023року місто Київ

Справа № 761/33736/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9378/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), Мазурик О.Ф., Немировської О.В., за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року

у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 258 від 26.05.2006 року

ВСТАНОВИВ

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року за результатами розгляду справи за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 258 від 26.05.2006 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

06.05.2020 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, відповідно до якої остання просила прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу, оскільки судом не було вирішене вказане питання під час винесення рішення по справі.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (м. Київ, вул. Драгомирова, буд. 20, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 28 000, 00 /двадцять вісім тисяч 00 коп./ грн.

Не погоджуючись з таким додатковим рішенням представник позивача Білан Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить про його скасування та відмову в задоволенні заяви відповідача про стягнення на її користь витрат на правову допомогу.

В скарзі посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не повідомив позивача про додатковий розгляд не направив заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, позбавивши позивача надати свої заперечення, щодо необґрунтованості розміру витрат.

Крім того Постановою Верховного Суду від 21 червня 2023 року позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості Верховним Судом були задоволені, а тому позивач не зобов`язаний відшкодовувати витрати відповідача.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про розгляд апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, так як судом переглядається лише додаткове рішення, а відповідно до ст. 270 неприбуття учасників процесу для вирішення вказаного питання не перешкоджає розгляду справи.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О. В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Вимога учасника справи щодо розподілу судових витрат не є позовною вимогою, а є процесуальною дією суду.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За приписами частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини перша, третя статті 134 ЦПК України).

Згідно із вимогами частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина друга статті 141 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи в ній відсутні відомості про повідомлення позивача про розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення .

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Морган Кепітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал» заборгованість за кредитним договором від 26 травня 2006 року у розмірі 25 173,64 доларів США, з яких: основний борг - 20 488,48 доларів США, що еквівалентно 579 402,68 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 685,16 доларів США, що еквівалентно 132 493,69 грн; пеня за прострочення зобов`язань зі сплати процентів за період з 31 серпня 2017 року до 31 серпня 2018 року - 12 347,44 грн.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року змінено з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 22 липня 2015 року з роботи мало місце зміна строку виконання основного зобов`язання, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами та пенею, нарахованими після 22 липня 2015 року, задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд також дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки процентів, пені за період з 26 травня 2006 року по 22 липня 2015 року та тіла кредиту задоволенню не підлягають, оскільки у ОСОБА_1 має місце переплата за кредитним договором до 02 квітня 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 21 червня 2023 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган кепітал» задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів, пені та 3 % річних залишено без змін.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким задоволено позов у цій частині вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган кепітал» заборгованість за кредитним договором за основним боргом (тілом кредиту) у сумі 20 488,48 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з позовними вимогами: про стягнення основної суми боргу, яка за остаточним рішенням Верховного Суду стягнута з відповідачки в сумі 20 488, 48 доларів США, що на час звернення до суду з позовом складало еквівалент 579 402грн., а також з вимогами про стягнення процентів 4 685, 16 доларів США, що еквівалентно 132 493 грн. 69 коп, пені 469,01 долар США. еквівалент 13 263, 34 грн., 3% річних - 105, 37 доларів, що еквівалентно 2 979 грн. 80 коп. Загальний розмір позовних вимог про стягнення процентів, пені та 3% в гривневому еквіваленті становить 148 736 грн. 83 коп.

З урахуванням, що ціна позову складала 728 139, 51 грн., за остаточним розглядом справи, районним судом позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, процентів та 3% річних, що складає 20 % від заявлених позивачем позовних вимог. Рішення в цій частині апеляційний суд лише змінив і в цій частині Верховним Судом Постанова апеляційного суду залишена без змін.

Районним судом на підставі наданих доказів вірно встановлено, що відповідачка понесла судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 28 000 грн.

Позивачем в апеляційній скарзі не наведено конкретних доводів, щодо неспівмірності понесених відповідачем витрат зі складністю справи та витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги відповідачу.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з урахуванням необхідності стягнення витрат пропорційно до задоволених вимог, колегія суддів доходить висновку, про необхідність змінити додаткове рішення районного суду , зменшивши суму стягнутих витрат на правничу допомогу до 5600 грн, що становить 20 % від витрат які поніс відповідач за розгляд справи судом першої інстанції.

При цьому вимоги скарги про повне скасування додаткового рішення задоволенню не підлягають, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені лише частково, а тому відповідач також має право на відшкодування понесених нею витрат, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 268, 270 367, 368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року змінити, зменшивши суму стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (м. Київ, вул. Драгомирова, буд. 20, ) на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу з 28 000 грн. до 5600 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддяО. В. Желепа
СуддіО. Ф. Мазурик
О. В. Немировська