Справа № 454/418/16 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/2307/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Салата Я.І.

З участю позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Микуша Д.М., відповідача ОСОБА_2 та її представника-адвоката Комарницької Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №454/418/16-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Сорокового Павла Миколайовича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Ковальчука Ігоря Тарасовича, ОСОБА_4 у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 про скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності та скасування кадастрового номера земельної ділянки

в с т а н о в и в :

01.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, який у подальшому уточнив, збільшивши позовні вимоги та заявою та просив:

- скасувати рішення Сокальської міської ради Львівської області №341 від 15.09.2011р. «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 »;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0063га по АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку;

- визнати недійсним та скасувати договір дарування спірної земельної ділянки від 16.02.2016р.;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, яка була вчинена 16.02.2016р.;

- скасувати запис в поземельній книзі та скасувати кадастровий номер зазначеної земельної ділянки;

- витребувати спірну земельну ділянку з чужого володіння.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року визнано незаконним та скасовано рішення Сокальської міської ради Львівської області №341 від 15.09.2011р. «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ».

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 , видане 05.01.2016р. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0063га розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:009:0222.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0063га розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:009:0222, номер запису про право власності 12893397, індексний номер 27756558.

Визнано недійсним та скасовано договір дарування земельної ділянки площею 0,0063га розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:009:0222, укладений 16.02.2016р. та посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Ковальчук І.Т.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0063га розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:009:0222, номер запису про право власності 133335995, індексний номер 28333761.

Скасовано запис в поземельній книзі та скасовано кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0063га розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:009:0222;

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого володіння - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_2 -адвокат Сороковий П.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим. Звертає увагу, що позивач не є одноосібним власником будинку, а тому він може претендувати на земельну ділянку пропорційно своїй частці у праві власності на будинок, однак у позовній заяві позивач заявляє про існування прав на всю земельну ділянку, що прямо порушує права інших співвласників. Крім цього, позивачем не доведено, чи відбулося накладення земельної ділянки на яку він претендує із земельною ділянкою відповідача і те, що площа земельної ділянки, право на яку, на думку позивача, порушується рішенням міської ради №341 від 15.09.2011 року є така сама, яка була розподілена між двома будинковолодіннями у 2002 році, оскільки акт розподілу в матеріалах справи відсутній, а також відсутні будь-які графічні матеріали, які б підтверджували сам факт розподілу. Чинним у 2002 році земельним законодавством не передбачалось процедури розподілу земельних ділянок між об`єктами нерухомості. Звертає увагу, що перешкоди у реалізації прав на землю ОСОБА_6 виникли не у зв`язку з існуванням рішення №341 від 15.09.2011 року, а у зв`язку з неналежним виконанням проектною організацією своїх зобов`язань за договором. Вважає, що суд помилково застосував як преюдицію рішення у справі №454/2355/13, оскільки сторони у цих справах є різними, а тому всі обставини підлягали встановленню на загальних підставах, зокрема і те, що у позивача існують перешкоди у користуванні земельною ділянкою на яку він претендує. Суд першої інстанції помилково не застосував до даних правовідносин строк позовної давності, оскільки про факт існування рішення №341 від 15.09.2011 року позивачу було відомо щонайпізніше 10 жовтня 2012 року, що підтверджується поданою разом і з позовною заявою постановою Сокальського районного суду Львівської області від 10.10.2012 року у справі №1312/1873/2012. Окрім того, на момент відкриття провадження у справі існувало провадження Сокальського районного суду Львівської області у справі №454/7/16 за позовом ОСОБА_1 про скасування рішення Сокальської міської ради №341 від 15.09.2011 року . Також суд не залучив до справи законного представника ОСОБА_3 . Суд першої інстанції не врахував, що жодних доказів про те, що позивач мав право на земельну ділянку ОСОБА_2 не надано, як не надано жодного доказу, що його права були порушені. Крім того, одна із співвласників будинку ОСОБА_6 померла, а тому всі заяви подані від її імені є неактуальним в силу того, що право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки у межах норми встановленої законодавством є нерозривно пов`язане з особою і не підлягає спадкуванню. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з позивача понесені судові витрати.

Представником позивача ОСОБА_1 -адвокатом Микуш Д.М. 19.05.2023 року надано суду письмові пояснення з приводу апеляційної скарги.

У письмових поясненнях представник позивача-адвокат Микуш Д.М. заперечує доводи апеляційної скарги, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10.08.2022 року законним.

Відповідач по справі Сокальська міська рада Львівської області не забезпечила явку представника у судові засідання як у першій інстанції так і у апеляційній інстанції, не скористалася своїм правом надання відзиву чи письмових пояснень з приводу предмету спору, незважаючи на те, що судом апеляційної інстанції неодноразово повідомлялася про день і час слухання справи.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Комарницької Н.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Микуша Д.М., вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням сесії Сокальської міської ради №233 від 09.06.2011 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право власності ( або спільної сумісної) на земельну ділянку площею 76 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Рішенням №341 від 15.09.2011 року сесії Сокальської міської ради Львівської області ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 63 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Зазначена земельна ділянка площею 63 кв.м є предметом спору у даній справі, оскільки позивач ОСОБА_1 вважає, що його та його родину позбавлено права заїзду до подвір`я та входу до будинку у якому він проживає по АДРЕСА_2 .

Постановою Сокальського районного суду Львівської області ( справа № 454/2355/13-а) від 19 грудня 2013 року визнано недійсним та скасовано рішення Сокальської міської ради №233 від 09.06.2011 року, яким надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення документації щодо складання документів, що посвідчують право власності ( або спільної сумісної) на земельну ділянку площею 76 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду ( справа № 876/1369/14 від 26 лютого 2014 року в частині скасування даного рішення Сокальської міської ради залишено без змін. Постанова набрала законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалася.

Рішення Сокальської міської ради №233 від 09.06.2011 року не існує, втратило своє призначення.

На підставі рішення Сокальської міської ради № 233 від 09.06.2011 року було прийнято рішення №341 від 15.09.2011 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 » Зазначеним рішенням було: 1) Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 63 кв.м по АДРЕСА_1 .

2) Передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 63 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

3) Інженеру-землевпоряднику внести зміни у земельно-облікові документи.

17 січня 2012 року Сокальською міською радою прийнято рішення №14 «Про внесення змін в рішення та відміну рішення сесії Сокальської міської ради».

Пунктом 1 зазначеного вище рішення №14 від 17.01.2012 року було внесено зміни до рішення сесії Сокальської міської ради №233 від 09.06.2011 року, а саме: вилучено підпункт в пункті 1: 76 кв.м для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 рішення сесії Сокальської міської міської ради №14 від 17.01.2012 року було відмінено рішення сесії Сокальської міської ради №341 від 15 вересня 2011 року «Про передачу у власність земельної ділянки площею 63 кв.м для ведення ОСГ по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 у м.Сокаль».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2012 року у справі № 181257/12/9104 у позові прокурора до Сокальської міської ради, треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування рішення сесії Сокальської міської ради №14 від 17 січня 2012 року-відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду ( справа № 181257/12/9104) від 11 квітня 2013 року апеляційну скаргу прокурора Сокальського району Львівської області задоволено частково. Постанову Сокальського районного суду Львівської області у справі №1321/1873/2012 від 10 жовтня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення сесії Сокальської міської ради №14 від 17 січня 2012 року «Про внесення змін в рішення та відміну рішення сесії Сокальської міської ради», в решті залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2015 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року скасовано. Позов прокурора Сокальського району Львівської області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Сокальської міської ради №14 від 17.01.2012 року «Про внесення змін в рішення та відміну рішення сесії Сокальської міської ради».

Отже, на даний час залишається чинним рішення Сокальської міської ради №341 від 15.09.2011 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення ОСГ по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 », яке позивач вважає незаконним та яким порушуються його права.

З витягу від 28.01.2016 року встановлено, що 14.12.2015 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0063га кадастровий номер № :01:009:0222 призначену для ведення ОСГ та розташовану у АДРЕСА_1 .

16.02.2016 року ОСОБА_2 подарувала своєму сину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0063 га кадастровий номер № : 01:009:0222 з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 16.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковальчуком І.Т., реєстровий номер №156.

Згідно витягу від 24.02.2016 року встановлено, що 16.02.2016 року на підставі договору дарування №156 від 16.02.2016 року право власності на земельну ділянку площею 0,0063 га кадастровий номер № :01:009:0222 з цільовим призначенням для ведення ОСГ по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Рішенням державного реєстратора від 06.11.2015 року відмовлено ОСОБА_6 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що земельна ділянка перетинається із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:009:0222, площа даних земельних ділянок співпадає на 26,3066%.

З довідки №476/02-37 від 30.06.2015 року встановлено, що згідно земельно-облікових документів, за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 рахується земельна ділянка орієнтовно площею 0,0235 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прописав, що спірна земельна ділянка площею 0,0063 га, яка передана у власність відповідачу ОСОБА_2 розташована в центральній частині м.Сокаль Львівської області та належала до земель житлової та громадської забудови. Зміна цільового призначення даної земельної ділянки на землі для ведення ОСГ Сокальською міською радою не розглядалася, рішення з цього приводу не приймалося. Зазначені обставини були підставою скасування рішення органу місцевого самоврядування №233 від 09.06.2011 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зазначеної земельної ділянки про що зазначено у постанові Сокальського районного суду Львівської області від 19.12.2013 року.

Враховуючи зазначене,суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення Сокальської міської ради №341 від 15.09.2011 року про передачу ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки.

Оскільки рішення № 341 від 15.09.2011 року судом скасовується як неправомірне, відповідно відповідачка ОСОБА_2 , не будучи власником спірної земельної ділянки не вправі відчужувати таку, що суперечить вимогам ст.ст. 203ч.1, 215 ч.3 ЦК України. Відтак і реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 та в подальшому за ОСОБА_3 підлягають скасуванню як набуті неправомірно.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції прописані у абзаці 5 на а.с.119 т.3 є неправомірними, не досліджені судом, а саме «Задоволення зазначених вимог ОСОБА_1 буде належним способом захисту його права на безоплатне отримання земельної ділянки площею 235 кв.м по АДРЕСА_2 , з якої незаконно було виділено земельну ділянку 63 кв.м та незаконно передано у власність ОСОБА_2 , яка надалі відчужила таку, подарувавши ОСОБА_3 ».

Колегія суддів вважає, що зміст зазначеного абзацу суперечить чинному законодавству та немає правових наслідків для позивача, а тому підлягає вилученню із мотивувальної частини.

Зазначеним приписом, суд першої інстанції розпорядився землями, які є у власності органу місцевого самоврядування.

Частиною5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з власності територіальної громади внаслідок незаконного прийняття рішення, то саме Сокальська міська рада вправі ставити питання про витребування зазначеної земельної ділянки чи надання такої у визначений законом спосіб.

Із матеріалів справи встановлено, що у 2002 році відбувся поділ території вибувшого будинку АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 - по АДРЕСА_1 . Акт про розподіл земельної ділянки між суміжними землевласниками, на якій знаходився житловий будинок АДРЕСА_1 не затверджений рішенням Сокальської міської ради, відсутні графічні зображення з прив`язкою до місцевості. Чинним на цей період часу Земельним кодексом України від 25.10.2001 року порядок розподілу земель між об`єктами нерухомості не передбачався, а надавалася вільна земельна за цільовим призначенням, відтак в розумінні ст..ст.76-80 ЦПК доводи позивача про розподіл вільної земельної ділянки не є належним, достовірним, достатнім доказом.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги пояснення позивача ОСОБА_1 , що земельна ділянка площею 235 кв.м накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0222, яка була виділена ОСОБА_2 і є тією ж самою земельною ділянкою.

Розглядаючи спір в цій частині, суд першої інстанції взяв до уваги як належний доказ рішення № РВ 2015 від 06.11.2015 року державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сокальському районі Сенюк В.В. про відмову ОСОБА_6 у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа, а саме перетин ділянок з ділянкою :01:001:009:0222, площа співпадає на 26,3066 %.

З приводу зазначеного, позивачем не надано технічної документації, Акту погодження меж, не заявлялося клопотання про призначення судової земельної-технічної експертизи.

Єдиним документом на який суд посилався-довідка виконавчого комітету Сокальської міської ради № 476/02-37 від 30.05.2015 року, що згідно земельно-облікових документів за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 по Сокальській міській раді рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,0235 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Відтак, зазначені обставини вимагали дослідження належними, достовірними, допустимими доказами.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК України).

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до Розпорядження голови Сокальської РДА від 23.09.2011 року № 536 (а.с.218) надано дозвіл ОСОБА_4 на оформлення документів для виготовлення Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку, що надається для обслуговування житлового будинку, від імені малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене Розпорядження не було предметом дослідження суду першої інстанції, ОСОБА_4 залучена в якості третьої особи до участі у справі, суд апеляційної інстанції не надає оцінки зазначеному розпорядженню, однак зазначає, що Сокальській міській раді при вирішенні питання передачі земельної ділянки у власність чи то спірної, чи такої, що перебуває у користуванні сторін необхідно перевірити всі обставини та прийняти законне рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1 ; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Сорокового Павла Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк