ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/514/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/528/21 Категорія: 304090000 Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Новікова О.М.

За участю секретарів Ярошенка Б.М., Мунтян К.С., Сергун Т.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

третя особа - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»; ПАТ «Страхова група «ТАС»;

особи, яка подають апеляційні скарги - представник ОСОБА_3 - адвокат Кравченко Я.І.; представник ОСОБА_2 - адвокат Кравченко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Кравченко Яніни Іванівни, представника ОСОБА_2 - адвоката Кравченко Яніни Іванівни на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2022 року, постановлене під головуванням судді Шимчика Р.В. у залі № 1 Жашківського районного суду Черкаської області 18.10.2022 року, о 11 год. 40 хв., повний текст рішення складений 21.10.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ПАТ «Страхова група «ТАС», -

в с т а н о в и в :

07.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обгрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася на автодорозі Золотоноша-Сміла-Умань , загинув її цивільний чоловік, ОСОБА_5 .

Із грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, разом відпочивали, турбувалися один про одного, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, при цьому до відділу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу вони не зверталися.

Факт спільного проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть підтвердити свідки.

Даний факт підтверджується: довідкою виконкому Жашківської міської ради № 36 від 17.02.2021 року; заявою від 22.02.2021 року про залучення позивача ОСОБА_1 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000088, внесеного до ЄРДР по факту ДТП її цивільного чоловіка ОСОБА_5 ; пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілої; договором страхування № 010/0446/82/0381998 від 06.12.2016 року, а також фото таблицею зі спільних світлин.

Позивач вказує, що за приписами частин 2 та 4 ст. 3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 27.2 ст.27 Закону «Страховик (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку».

Частиною 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується, зокрема, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності.

Оскільки позивачу ОСОБА_1 станом на 24.01.2021 року встановлено 2 групу інвалідності, а також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , починаючи з грудня 2010 року по день його загибелі, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, керуючись положеннями ст.1200 ЦК України та п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, що має право на відшкодування страховиком (страховою компанією, що здійснила страхування цивільно-правової відповідальність транспортного засобу, з вини водія якого загинув її чоловік - ОСОБА_5 ) моральної шкоди у рівній частці із матір`ю загиблого її чоловіка - ОСОБА_2 .

Тому встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки

без шлюбу, надасть позивачу можливість реалізувати своє право на відшкодування

моральної шкоди, спричиненої загибеллю її чоловіка ОСОБА_5 у порядку, передбаченому положеннями ст.1200 ЦК України та п. 27.2 ст.27 Закону України «Про

обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів».

У зв`язку з вказаними вище обставинами, позивач звернулася в суд з позовною заявою та просила встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 29 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18.10.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ПАТ «Страхова група «ТАС» - задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без шлюбу з 29 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

09.12.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про перегляд заочного рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.10.2022 року.

26.12.2022 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 26.12.2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.10.2022 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 оскаржила заочне рішення суду першої в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону. На думку скаржника, суд першої інстанції, досліджуючи письмові докази, прийшов до неправильного висновку про наявність підстав у ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_1 надала лише підтвердження того, що станом на 24.01.2021 року їй встановлено 2 групу інвалідності.

Натомість підтверджуючих доказів щодо перебування на утриманні померлого ОСОБА_5 за його життя та наявності у ОСОБА_1 потреби в матеріальній допомозі не надано суду, вказує скаржник.

Апеляційна скарга мотивована тим, що основним елементом для заявлення вимоги відшкодування шкоди є доведення факту перебування особи на утриманні померлого та доведення обставини, що допомога, яка надавалася, була для заявника постійним та основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції встановлено, що позивачу станом на 24.01.2021 року встановлено 2 групу інвалідності, разом з тим матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження звернень позивача ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України та інших органів соціального захисту з приводу призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Скаржником зазначається, що позивач ОСОБА_1 не надала доказів відповідно до вимог ЦПК України, які б підтверджували, що на момент 24.01.2021 року та принаймі за попередній календарний рік ОСОБА_5 отримував дохід, який значно перевищує дохід ОСОБА_1 , а відтак відсутні підтвердження, що ОСОБА_1 перебувала на його утриманні.

Скаржник вважає, що позивач не надала докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання в інтересах сім`ї. Скаржник посилається, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що з наданих позивачем фотокарток, вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на них зображені разом, як сім`я.

Вказані фотокартки лише свідчать про те, що позивач та ОСОБА_5 спільно перебували на святах, тобто свідчать лише про факт спільного відпочинку, вказує скаржник.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Кравченко Я.І. просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.10.2022 року задовольнити повністю, скасувати заочне рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні ОСОБА_1 позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 через свого представника адвоката Кравченко Я.І. оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, як особа яка не була залучено до справи, вважаючи, що її права та інтереси порушені судом першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що ОСОБА_3 , як донька загиблого в дорожньо - транспортній пригоді ОСОБА_5 , має законне право на відшкодування від страховика моральної шкоди, заподіяною смертю батька.

ОСОБА_3 вважає, що суд не тільки не врахував права та інтереси ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, суд фактично позбавив її такого права, встановивши, що моральна шкода може бути відшкодована у рівній частині лише між матір`ю покійного та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Кравченко Я.І. просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області у справі № 693/528/21 від 18.10.2022 року задовольнити, скасувати заочне рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

09 травня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві вказується, що апеляційні провадження підлягають закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду з апеляційними скаргами ОСОБА_7 на підтвердження повноважень було надано копії ордерів серії ЗП № 045582 та № 045583, що виготовлені друкарським способом, які було видано адвокатом 28 лютого 2023 року, тобто поза межами встановленого для використання відповідної форми ордеру строку.

Так, ОСОБА_1 вважає, що ордера, подані адвокатом Кравченко Я.І. серії ЗП №045582 та №045583 не є належними документами, що підтверджують повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання апеляційних скарг від імені останніх на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18.10.2022 року.

Стосовно обставин справи, то позивач у відзиві вказує, що, коли сталася дорожньо - транспортна пригода, то однієї із першої до кого прийшли і повідомили, що ОСОБА_5 загинув була ОСОБА_1 . ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_9 була допитана, як свідок у судовому засіданні в районному суді. Слідчий, який виїздив на оформлення загибелі чоловіка, передав оригінал посвідчення водія і його особисті речі ( зокрема, мобільний телефон та ключі від квартири) ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 посилається, що після загибелі її чоловіка у неї залишилися оригінали його документів: паспорт громадянина України, військовий квиток, три банківські картки, посвідчення водія та талон до нього, довідка ОК-5, видана відділенням Пенсійного фонду України в м. Сміла Черкаської області, яку позивач з чоловіком отримали у Пенсійному фонді України в м. Сміла влітку 2020 року, оскільки він готувався до виходу на пенсію.

Що стосується доводів скаржника ОСОБА_3 , то позивач ОСОБА_1 їх спростовує наступним.

ОСОБА_1 вказує, що необхідність у встановленні юридичного факту обумовлена була тим, що, на її думку, вона має право на отримання страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у взаємозв`язку із положеннями ст. 1200 ЦК України.

Проте, перелік суб`єктів, які мають право на отримання вказаного відшкодування, визначено у абз. 2 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, оскільки диспозиція п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є бланкетною.

Водночас, серед суб`єктів, що мають право на отримання зазначеного відшкодування повнолітніх дітей потерпілого , якою є донька загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , законодавцем не визначено. До вказаних суб`єктів серед рідних і близьких чоловіка належать позивач ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , яка і була залучена до участі у розгляді цієї справи як відповідач.

Позивач вважає, що заочним рішенням суду жодним чином права ОСОБА_3 не порушені.

У відзиві ОСОБА_1 просить, керуючись ст. 362 ЦПК України постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. У разі визнання помилковим прохання про закриття апеляційного провадження, прийняти постанову, якою апеляційній скарги представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Кравченко Я.І. залишити без задоволення, а заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2022 року - без змін.

Сторони в судове засідання не з?явились, повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Представники сторін заявили клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції, які були задоволені апеляційним судом, тому розгляд справи та надання пояснень відбувався в режимі відео конференції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, наданих в режимі відео конференції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, вказавши, що наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності дають підстави прийти до висновку про сталі тривалі відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які носили характер сімейних відносин між чоловіком та дружиною, підтверджують їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного побуту та бюджету, проведення спільних витрат на утримання та обслуговування квартири.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася на автодорозі Золотоноша-Сміла-Умань, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Із даних копії паспорта померлого ОСОБА_5 вбачається, що він був зареєстрований по АДРЕСА_1 (а. с. 5-6), але тривалий час, більше 10 років фактично не проживав за місцем реєстрації, що підтверджується даними довідки виконавчого комітету Жашківської міської ради Уманського району Черкаської області (а. с. 9).

Згідно довідки № 149 від 17.02.2021 року, виданої ОСББ «Мрія-2», ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 , починаючи з грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне домашнє господарство. ОСОБА_5 постійно проживав за даною адресою без реєстрації (а. с. 8).

На підставі заяви від 12.02.2021 року ОСОБА_1 було залучено до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000088 по факту дорожньо-транспортної пригоди, під час якого загинув її цивільний чоловік, ОСОБА_5 , як потерпілу (а. с. 10) та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (?а. с. 11).

06 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківський послуг та послуг у сфері страхування № 010/0446/82/0381998, з якого вбачається, що адреса проживання останнього вказана по АДРЕСА_3 (а. с. 12).

Із фотокарток, наданих позивачем, вбачається, що на них зображені разом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як сім`я (а.с.13-16).

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.02.2006 року слідує, що ОСОБА_1 є співвласником квартири по АДРЕСА_3 (а. с. 19).

У відповідності до абзацу 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки.

Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім?ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв?язках. Обов?язковою умовою для визнання їх членами сім?ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що, «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 довела той факт, що постійно проживала із померлим ОСОБА_5 однією сім?єю, як чоловік та жінка, суд першої інстанції мав всі підстави для задоволення вимог позивача, тому прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_5 .

Так, апеляційний суд, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши докази та доводи сторін, вважає, що існують підстави для задоволення вимог позивача, оскільки позивачем було надано суду достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за період від 29 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, встановлення факту проживання однією сім?єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв?язку із цим взаємних прав та обов?язків, притаманних подружжю, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема, щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання, як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання.

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі, за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов?язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо.

При цьому, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна, як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

Так, згідно довідки виконавчого комітету Жашківської міської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_5 , тривалий час (більше 10 років) фактично не проживав за місцем реєстрації (а. с. 9).

В матеріалах справи міститься довідка № 149 від 17.02.2021 року, видана ОСББ «Мрія-2», про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 .

Одним із доказів в підтвердження факту проживання однією сім`єю позивача та померлого ОСОБА_5 є договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/04446/82/0381998, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 , згідно до умов якого у графі «адреса місця проживання» вказано адресу - АДРЕСА_3 . (а. с.12). Під зазначеним, міститься особистий підпис ОСОБА_5 .

Як вбачається із матеріалів справи, згідно даних свідоцтва про право власності на нерухоме майно саме позивач ОСОБА_1 є співвласником вище зазначеної квартири, в якій проживав померлий ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 (а. с. 19).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як потерпіла сторона, зверталася до ГУ НП в Черкаській області із заявою про залучення до провадження її як потерпілої (а. с.10).

Також в матеріалах справи містяться додаткові докази, які не є основними доказами, проте, підтверджуються факт близькості між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 (а. с.13-16).

Із показів свідків, які були заслухані в суді першої інтонації, а саме : свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знає позивача ОСОБА_1 , вони живуть в одному будинку, в одному під`їзді і мають дружні стосунки. ОСОБА_1 познайомила свідка з ОСОБА_5 . У них був спільний город, вони разом закривали консервацію, ходили на природу. ОСОБА_5 дружив з чоловіком ОСОБА_11 , як треба було, то допомагав. Сиділи разом на лавочці і спілкувалися біля будинку, ходили один до одного у гості по сімейному, бачила його кожен день на подвір? ї або, коли йшов на роботу, чи в лікарню. Свідку відомо, що вони разом робили ремонт у квартирі, їздили на базар. Не раз бачила, як гуляв з сином ОСОБА_9 - дочки позивача. Дочка ОСОБА_9 проживала якийсь час у них. Спілкувалися до 2021 року. ОСОБА_1 і ОСОБА_5 не сварилися, між ними були відносини притаманні подружжю. У 2021 році ОСОБА_5 загинув. Із 2012 року по день смерті ОСОБА_5 жив постійно разом зі ОСОБА_1 у квартирі в м. Сміла.

У справі № 204/6931/20 Верховний Суд висловився щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вказавши, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання, свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, у яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інші.

Так, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що ОСОБА_1 , звертаючись в суд з даним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 в підтвердження позовних вимог надала суду копію паспорта померлого ОСОБА_5 (а. с.4-6), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а. с. 7), копію договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0446/82/0381998, який був підписаний між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 , згідно до якого адреса місця постійного проживання вказана адреса позивача, а саме: АДРЕСА_3 .

При цьому, скаржниками як, ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 не було спростовано належним чином факту знаходження у позивача ОСОБА_1 вище вказаних документів ОСОБА_5 , та не зазначено, яким саме чином вище вказані документи могли опинитися у ОСОБА_1 , крім факту спільного проживання з ОСОБА_5 .

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства, дійшов до вірного висновку про те, що наведені вище обставини та докази в їх сукупності вказують на сталі тривалі відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які носили характер сімейних відносин між чоловіком та дружино, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

В цілому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, однак висновків районного суду не спростовують.

Колегією суддів апеляційного суду під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було перевірено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані сторонами доводи у підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги, висновки Верховного Суду України, і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду скаржником та його представником в апеляційній скарзі не вказано.

Що стосується доводів скаржника ОСОБА_3 , колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що предметом позовних вимог є лише встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , а не визначення права на встановлення відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1200 ЦК України та п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3 мотивує їх тим, що вона безпосередньо як донька померлого має законне право на відшкодування від страховика моральної шкоди, заподіяною смертю батька, та вважає, що суд першої інстанції позбавив її такого права. Однак, колегією суддів апеляційного суду перевірено доводи скаржника, яка не приймала участі у розгляді справи, та встановлено, що оскаржуваним рішенням права ОСОБА_3 з підстав вказаних нею в апеляційній скарзі не порушено. Тому апеляційним судоми закрито апеляційне провадження в частині вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить будь-яких заперечень щодо не проживання позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки, а доводи апеляційної скарги лише зводяться до бажання отримання коштів від страхової компанії за завдання моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Устименко проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нелюбін проти Російської Федерації"), які з огляду на положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами при розгляді справ як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох поглядів на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов?язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційних скарг, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції за доводів апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційних скарг не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кравченко Яніни Іванівни -залишити без задоволення.

Заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 21.08. 2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко