Справа № 278/3717/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретарів судового засідання Мороз К. Г. та Тарасенко О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними постанови та акту про передачу майна, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Відділ ПВР УЗПВР у Житомирській області) про зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії (т. 1, а.с. 3-9), в якому просив: зняти арешт та заборону відчуження рухомого майна, а саме: автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений Відділом ПВР УЗПВР у Житомирській області, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 01 вересня 2021 року за № 29255810 на підставі постанови про арешт майна боржника від 01 вересня 2021 року ВП 48179140, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 26839897 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, номер: 24073936, виданий 04 червня 2014 року Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (далі Корольовський ВДВС); зобов`язати Відділ ПВР УЗПВР у Житомирській області повернути йому як заставодержателю автомобіль марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у нього в заставі на підставі договору про відступлення прав за договором застави від 13 листопада 2018 року, номер: 2927.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що державний виконавець неправомірно звернув стягнення на автомобіль, який перебуває у нього в заставі на підставі договору про відступлення права вимоги від 13.11.2018 року. Зокрема, виконавець наклав арешт на 1/2 частину згаданого автомобіля, вилучивши в нього як заставодержателя транспортний засіб та передавши його на реалізацію. Накладені арешти та заборони на відчуження спірного автомобіля, який є предметом застави, перешкоджають йому задовольнити свої вимоги до боржника ОСОБА_2 шляхом звернення стягнення на заставне майно, враховуючи його преважне право на таке звернення перед іншими кредиторами.

ІІ. Процедура та позиції сторін.

Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (т. 1, а.с. 54).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 просить провадження у справі закрити в частині вимог про зняття арешту з автомобіля, оскільки є рішення суду у спорі між тими ж сторонами, з тим же предметом і підставою. Зазначає, що позовна вимога про повернення позивачу автомобіля задоволенню не підлягає, оскільки позивач не є власником чи володільцем майна (т. 1, а.с. 54-85).

Ухвалою суду від 20.01.2022 року (т. 1, а.с. 162) у задоволенні клопотань представників відповідачів ОСОБА_3 та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечень примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного МРУЮ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про закриття провадження у справі відмовлено.

У жовтні 2022 року до закінчення підготовчого засідання ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив: зняти арешт та заборону відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений Відділом ПВР УЗПВР у Житомирській області, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 01 вересня 2021 року за № 29255810 на підставі постанови про арешт майна боржника від 01 вересня 2021 року ВП 48179140, зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29 липня 2021 року за № 26839897 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, номер: 24073936, виданий 04 червня 2014 року Корольовським ВДВС; визнати недійсними постанову старшого державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Житомирській області Сладь Т. П. про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу від 17 грудня 2021 року та акт передачі майна в рахунок погашення боргу від 17 грудня 2021 року 1/2 частини автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 31.10.2022 року (т. 1, а.с. 240-241) відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19.12.2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нестерчук С. С. задоволено. Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 31.10. 2022 року скасовано, а справу в частині вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2022 року про зміну предмета позову направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 53-55).

Постановою Верховного Суду від 10.04.2023 року (т. 2, а.с. 97-107) відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Нестерчук С. С. про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Житомирського апеляційного суду від 19.12.2022 року та визнання дій заявника зловживанням процесуальними правами; касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення; постанову Житомирського апеляційного суду від 19.12.2022 року залишено без змін.

У липні 2023 року представником позивача адвокатом Нестерчук С. С. подано позовну заяву про зміну предмету позову (т. 2, а.с. 123-124), у якій просить: визнати протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т. П. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17.12.2021 року та акт передачі майна в рахунок погашення боргу від 17.12.2021 року 1/2 частини автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 ; зобов`язати ОСОБА_3 повернути автомобіль марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 07.07.2023 року прийнято заяву, поданою представником позивача адвокатом Нестерчук С. С., про зміну предмету позову до розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 151-152). Також у судовому засіданні 07.07.2023 року представник позивача у зв`язку зі зміною назви відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) просила замінити на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що судом було ухвалено задовольнити таке клопотання.

Відповідачі не скористались правом надання відзиву на позовну заяву зі зміненим предметом позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, оскільки Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не може бути відповідачем у справі, через те, що вказаний відділ не є окремою юридичною особою. Зазначили, що належним відповідачем має бути саме юридична особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ). Отже, заявлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в частині позовних вимог щодо скасування спірних постанови та акту державного виконавця. Також зауважили на ряд інших обставин та причин, через які позов також не може бути задоволений. Адвокатом Бородіним Д. В. надано виступ у судових дебатах у письмовому вигляді, який просив долучити до матеріалів справи (а.с. 203-205, т.2).

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності; не заперечує з приводу задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 202).

Представником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на початку розгляду справи подано клопотання про проведення розгляду справи без участі представника; зазначає про підставу закриття провадження у справі, оскільки Корольовським районним судом м. Житомира по справі № 296/314/19 розглянута справа про той же предмет і з тих же підстав (т. 1, а.с. 137).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІІІ. Фактичні обставини справи, які встановлені судом.

Встановлено, що 01.06.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 уклали договір застави. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 31.05.2007 року № 014/4708/73/110849 передала в заставу банку автомобіль MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_4 », шасі № НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 14)

ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги за договором застави, укладеного 13.11.2018 року з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», набув право вимоги за договором застави, який укладений 01.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором №014/4708/73/1 10849 від 31.05.2007 року (т. 1, а.с. 11-12).

Відповідно до відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна (т. 1, а.с. 16) 08.09.2021 року за № 29277178 приватним нотаріусом Сєтак В. Я. зареєстровано приватне обтяження, а саме: застава рухомого майна на автомобіль легковий, MAZDA 3, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_4 », боржник: ОСОБА_2 , обтяжувач: ОСОБА_1 (код НОМЕР_5 ), розмір основного зобов`язання - 23590,00 долари США.

02.09.2021 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківський А. С. у виконавчому провадженні № 48179140 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1248752,00 грн процентів за користування коштами на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/11276/13-ц описав та наклав арешт на 1/2 частку автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_4 » (т. 1, а.с. 19, 182-183).

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківським А. С. зареєстровано публічні обтяження - арешт рухомого майна, а саме:

- 29.07.2019 року за № 26839897 постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження, серія та номер: 24073936, виданий: 04.06.2014, видавник: Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (т. 1, а.с. 18, 176).

- 01.09.2021 року за №29255810 постанова про арешт майна боржника від 01.09.2021 серія та номер: 48179140, Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т. 1 а.с. 17, 177), що також вбачається із постанови про арешт майна з примусового виконання виконавчого листа № 296/11276/13-ц (т. 1, а.с. 174-175).

Постановою від 17.12.2021 року (т. 1, а.с. 209) державний виконавець у погашення боргу передав ОСОБА_3 право на частку у розмірі 1/2 частини автомобіля MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_4 », шасі № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2015 року (т. 1, а.с. 86-87).

Відповідно до акту передачі майна в рахунок погашення боргу від 17.12.2021 року (т. 1, а.с. 210) частина автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_4 », що належить ОСОБА_4 , на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2015 року у справі № 296/3289/13-ц, передано ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу в сумі 64957,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21.07.2015 року (т. 1, а.с. 88-89) ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20.05.2015 року залишено без змін.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17.08.2021 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2021 року в частині зняття арешту та заборони відчуження рухомого майна - автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_1 , які накладені згідно з постановою Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 4 червня 2014 року у виконавчому провадженні №24073936, реєстраційний номер обтяження 14403703, скасувано та ухвалено нове судове рішення - про відмову у задоволенні цих позовних вимог (т. 1, а.с. 178-181).

Постановою Верховного Суду від 31.05.2023 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року скасувано, ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 ; звільнено з-під арешту та заборони відчуження майна втомобіль марки MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ), шасі № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого 01 червня 2007 року Житомирським ОРЕВ УДАІ УСВС України в Житомирській області, які накладено згідно з постановами Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міжрегіонального управління юстиції в Житомирській області від 04 червня 2014 року та від 10 червня 2014 року у виконавчому провадженні № 24073936 (т. 2, а.с. 129-140).

IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

У ЦК України не встановлюється спеціальних вимог щодо довіреності керівника відокремленого підрозділу. Підставою видачі такої довіреності буде виступати акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії або представництва. Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. У частині першій статті 237 ЦК України прямо передбачено, що представник має право або зобов`язаний вчиняти тільки правочини (хоча, наприклад, допускаються винятки відносно, отримання заробітної плати, представництва акціонерів). Всі інші дії не охоплюються цивільним законодавством і регулюються іншими нормами, або взагалі позбавлені такого. До них відносяться й дії щодо процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Позивач, звертаючись із позовом до суду про визнання протиправними постанови та акту про передачу майна, зобов`язання вчинити певні дії пред`явив позов до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що як юридична особа 29.10.2019 року зареєстровано Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Київ). Відомостей про реєстрацію Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як окремої юридичної особи реєстр не містить.

Із наведеного можна дійти висновку, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області є структурним підрозділом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивачем у даній цивільній справі статус Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області визначено як відповідача.

Предствник позивача у судовому засіданні пояснила, що позов пред`явлений до держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Однак суд не може погодитись з такою позицією сторони позивача.

Натомість, задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправними постанови та акту про передачу майна, зобов`язання вчинити певні дії, може безпосередньо впливати на права та інтереси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як юридичної особи. Відтак, пред`явлення позову до особи, яка не може відповідати за заявленими вимогами, так само і незалучення до участі у справі відповідача особи, яка має відповідати за позовом, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

З огляду на викладене позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними та скасування постанови про передачу майна стягувачу від 17.12.2021 року та акту передачі майна в рахунок погашення боргу від 17.12.2021 року задоволенню не підлягає.

Оскільки позовна вимога щодо зобов`язання ОСОБА_3 повернути спірний автомобіль нерозривно пов`язана з вимогами про визнання протиправними та скасування постанови про передачу майна стягувачу та акту передачі майна в рахунок погашення боргу, які датовані 17.12.2021 року, у задоволенні якої судом було відмовлено через визначення неналежного відповідача, відтак і в даній вимозі позивачу слід відмовити.

V. Висновок суду.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, підстави для задоволення позову відсутні.

VI. Розподіл судових витрат по справі.

Розподіл судових витрат в частині стягнення судового збору судом відповідно до положень статі 141 ЦПК України не здійснюється з огляду на відмову у задоволенні позову.

Крім того, представником позивача у судовому засіданні 10.08.2023 року було заявлено клопотання з проханням не розглядати питання про розподіл судових витрат, оскільки остання була позбавлена можливості навести свої доводи (міркування) щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в частині понесення таких відповідачем ОСОБА_3 через подання таких доказів суду та сторонам у справі лише 08.08.2023 року (а.с. 194-201, т. 2). Відтак судом не вирішувалось питання в цій частині.

У той же час судом роз`яснюється стороні відповідача ОСОБА_3 право звернутись з відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, як і право сторони позивача надати свої доводи (міркування) з цього приводу.

Керуючись статтями 2, 48, 51, 81, 89, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними постанови та акту про передачу майна, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 21.08.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік