ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., за участі позивача ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , представника відповідача Левечко О.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання незаконною відмови щодо виділення земельної частки (паю) та визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

15.02.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання незаконною відмови щодо виділення земельної частки (паю) та визнання права власності на земельну частку (пай).

В позові ОСОБА_1 зазначає, що його мати ОСОБА_3 наказом директора радгоспу «Чаплинський» № 65 від 31 серпня 1965 року прийнята на роботу на посаду рахівника, де тривалий час працювала. 17 січня 1990 року ОСОБА_3 трагічно загинула і вказаний трагічний випадок був пов`язаний з виробництвом, та як саме на виробництві під час виконання своїх трудових обов`язків мати зазнала ушкодження здоров`я несумісного з життям. На день смерті матері він був малолітньої дитиною і відповідно над ним встановлена опіка. Він став разом зі своїм опікуном рідною тіткою проживати в м. Кривому Розі. 19 січня 1990 року наказом директора радгоспу «Чаплинський» головний бухгалтер ОСОБА_3 виключена зі списків особового складу радгоспу в зв`язку з трагічною смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином його мати пропрацювала 25 років в радгоспі «Чаплинський» і відповідно у неї виникало право на отримання земельної частки (паю) і вона, а після смерті її спадкоємці мали право на земельну ділянку (пай). В той час він як малолітній та обмежено дієздатний за своїм віком не знав своїх прав , також про його право на земельну ділянку не знала і його опікун і вирішенням цього питання не займалася. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 в нього було право, яке було грубо порушено на отримання земельного сертифіката замість своєї трагічно погиблої матері, і вказане право було грубо порушене.

Взнавши про порушення свого права він звернувся двічі до відповідача з заявами про виділення земельно частки (паю), як спадкоємцю особи яка мала право на отримання земельної ділянки , якби трагічно не загинула під час виконання трудових обов`язків, однак отримав відповіді з рекомендацією звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну частку (пай). Позивач вважає відмову відповідача в виділенні йому земельної частки (паю) як спадкоємцю своєї померлої матері незаконною та необґрунтованою , винесеною в порушення вимог Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 згідно якого спадкоємці тих членів КСП які померли до моменту видачі земельних сертифікатів та мали право якби не померли на отримання таких сертифікатів, мають право на отримання земельних часток.

Сформувавши свої позовні вимоги, позивач просить суд: визнати незаконною відмову відповідача Петриківської селищної ради від 14.12.2021 за вихідним номером №25 щодо виділення йому земельної частки ( паю) та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) орієнтованою площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Петриківської селищної ради, стягнути з відповідача судові витрати.

07.03.2023 відкрито провадження в справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження і постановлено почати підготовче провадження.

13.06.2023 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач і його представник адвокат Мотрук В.І. підтримали позов посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача, в судовому засіданні, перечував проти позову посилаючись на обставини, викладені в відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу і дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 9).

Наказом директора радгоспу «Чаплинський» № 65 від 31 серпня 1965 року ОСОБА_3 прийнята на роботу на посаду рахівника. 19 січня 1990 року наказом директора радгоспу «Чаплинський» головний бухгалтер ОСОБА_3 виключена зі списків особового складу радгоспу в зв`язку з трагічною смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого ОП "Чаплинський" від 24.05.1995 року за № VІІІ-I на виконання рішення Хутірської сільської ради від 19.10.1994 року, гр. ОСОБА_3 в списку громадян-членів ОП "Чаплинський" не значиться (а.с. 14).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 виключена зі списків особового складу радгоспу «Чаплинський» 19.01.1990, до початку процедури паювання, не включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності ОП "Чаплинський" на землю, тому висновок позивачем про те, що у його померлої матері виникало право на отримання земельної частки (паю) і вона, а після смерті її спадкоємці мали право на земельну ділянку (пай), помилковий. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, тому відповідно до положень ч. ст. 141 ЦПК України понесені ним судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання незаконною відмови щодо виділення земельної частки (паю) та визнання права власності на земельну частку (пай), відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.08.2023.

Суддя: В. О. Говоруха