Справа № 185/6554/23
Провадження № 2/185/2422/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Павлограда в особі Павлоградської міської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на частку квартири

В С Т А Н О В И В

Позивач 11.05.2023 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Павлограда в особі Павлоградської міської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на частку квартири.

Позивач просить суд:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 23 серпня 1995 року в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер - 435-НД, між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з другої сторони.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, квартира що розташована по АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду.

Від сторін по справі до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. У задоволенні позовних вимог сторони не заперечували.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач є донькою ОСОБА_2 та відповідно спадкоємцем першої черги.

Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про шлюб.

Водночас, ОСОБА_2 , 29.10.1999 склала заповіт на ім`я ОСОБА_5 .

Інші спадкоємці відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , що діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 . Цей договір купівлі-продажу нерухомого майна був складений та зареєстрований в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі 23 серпня 1995 року, реєстраційний номер 435-НД.

15 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області визнав дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , укладений 23 серпня 1995 року в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер - 435-НД, між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з другої сторони.

Право власності на квартиру зареєстровано в Колективному підприємстві "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" 30.08.1995.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 .

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру немає правових підстав, оскільки право власності в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано.

До спадкової маси входить право власності на 1/2 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_1 .

Державний нотаріус Першої Павлоградської нотаріальної контори Тимченко О.М. склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2023. Мотив складення постанови є відсутність зареєстрованого права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав, переконання нотаріуса про недійсність договору купівлі-продажу квартири від 23.08.1995, що укладений в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинитися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК).

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є. зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний будинок в судовому порядку, не існує.

15 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у справі №185/6776/18 визнав дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , укладений 23 серпня 1995 року в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер - 435-НД, між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з другої сторони.

ОСОБА_2 за життя не зареєструвала право власності в Державному реєстрі речових прав, яке остання набула за договором купівлі-продажу від 23.08.1995 з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №185/6776/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 227 Української РСР Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Проте спеціальною нормою, ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України Про товарну біржу, визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори купівлі - продажу нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про власність", який діяв на момент укладення угоди, громадянин набуває права власності на майно, отримане внаслідок укладення угод, не заборонених законом.

Так само, відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права.

За таких обставин позов слід задовольнити.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Павлограда в особі Павлоградської міської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на частку квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 23 серпня 1995 року в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер - 435-НД, між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з другої сторони.

Судові витрати по оплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін