Провадження №2/755/5575/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"15" серпня 2023 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

09 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка 10.08.2023 передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до змісту позовної заяви, починаючи з 2018 року позивач за спільною домовленістю з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) почала доглядати за вказаними особами, оскільки вони були похилого віку, та потребували нагляду та піклування, який ніким окрім позивача не здійснювався. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 1 травня 1952 року. На праві спільної власності вказаним особам належала квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в усному порядку було погоджено користування та проживання позивача та членів її сім`ї у вказаній квартирі навіть після смерті. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після смерті вказаних осіб позивач продовжувала проживати у квартирі та доглядати за нею, оскільки про спадкоємців, які прийняли спадщину, або інших осіб, яким перейшла у власність квартира, позивачу відомо не було. 13.02.2022 року позивач вимушена була виїхати за кордон, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 31.07.2023 року позивач, здійснюючи прибирання в квартирі АДРЕСА_1 , позивач випадково знайшла заповіт від 28 вересня 2018 року, зареєстрований в реєстрі №665, відповідно до якого, ОСОБА_2 заповідав позивачу все своє майно, яке належало йому на момент складання цього заповіту, а також майно, яке належатиме йому у майбутньому, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, на що він за законом матиме право. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме частина квартири АДРЕСА_1 . 09.08.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Нечитайло Інни Вацлавівни з метою оформити прийняття спадщини, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки нею був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Щодо визначення підсудності.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином спір, що виник між сторонами має предметом встановлення наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та має виключну підсудність за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Проте, до матеріалів позовної заяви не додано відомостей, сформованих у відповідності до абзацу першого підпункту 1 пункту 56 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 р. №1141, а саме: інформації з Державного реєстру речових прав зареєстровані речові права, обтяження речових прав померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відсутність повної інформації про склад спадщини, її місце знаходження та її вартість унеможливлює перевірку дотримання позивачем правил підсудності при зверненні з цим позовом до Дніпровського районного суду м. Києва, що підлягає усуненню позивачами.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що до маси спадкового майна належить 1/2 частина об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , власником якої був померлий ОСОБА_2 .

Разом з тим, позивач вказує, що співвласником квартири АДРЕСА_1 , окрім померлого ОСОБА_2 була також дружина померлого - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження того, чи заводилась спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

За даним позовом, позивач визначив якості відповідача Київську міську раду.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом висловленої позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 759/3515/19, відповідачами у справах щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є саме спадкоємці, які прийняли спадщину. В разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом чи усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Разом з тим, позовна заява не містить: - відомостей щодо наявності/відсутності спадкоємців за законом, визначених ст.ст. 1261-1266 ЦК України; - відомостей щодо зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості визначити суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, зокрема визначити належного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Коваленко