Ухвала

Іменем України

14 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 242/5198/15-ц

провадження № 61-11226ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), ОСОБА_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 травня 2023 року

у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого листа у справі

№ 242/5198/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал»; ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2023 року

в задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області

від 17 травня 2023 року, відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху з наданням Матвійчук Н. Є. строку для сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

05 липня 2023 року від Матвійчук Н. Є. до апеляційного суду надійшло повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Матвійчук Н. Є. посилалась на те, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, є внутрішньо переміщеною особою та матір`ю багатодітної сім`ї.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 травня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявниці.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. не усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, у строк, визначений ухвалою суду від 03 липня 2023 року, а підстави для звільнення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору, передбачені нормами ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» відсутні.

27 липня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. (через систему «Електронний суд») звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув апеляційну скаргу та дійшов помилкового висновку про необхідність сплати судового збору. Зазначає, що вона не відноситься до осіб - платників судового збору при зверненні до суду (фізичних та юридичних осіб), оскільки не здійснює захист своїх особистих інтересів, не є учасником справи, відповідно не є суб`єктом справляння судового збору. Вказує, що незаконно відмовляючи їй у звільненні від сплати судового збору, апеляційний суд обмежив їй доступ до правосуддя.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати встановлення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних заявників від пред`явлення необґрунтованих позовів, скарг.

Висновки Верховного Суду

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Зазначала, що вона проживала і працювала у м. Маріуполі Донецької області, на теперішній час її майно знищене. Крім того, вказувала, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення до суду приватного/державного виконавця із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, тому на виконавця не поширюється обов`язок сплати судового збору при зверненні до апеляційного суду при оскарженні ухвал, постановлених за результатами розгляду таких заяв.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить подібні положення щодо підстав звільнення сторони від сплати судового збору, закріплюючи при цьому умови їх реалізації, зокрема можливість суду звільнити сторону від сплати судового збору у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Відмовляючи у задоволенні клопотань приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанцій діяв на підставі вказаних норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», надав правову оцінку суб`єктного складу щодо застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» та дійшов достатньо обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору у розмірі 536,80 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області

від 17 травня 2023 року.

Заявниця не усунула недоліків апеляційної скарги, а саме: не сплатила судовий збір у встановленому порядку і розмірі. Тож, правильним та таким, що відповідає положенням статей 185, 357 ЦПК України є висновок апеляційного суду, який за відсутності нових доводів та доказів вдруге відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та визнав апеляційну скаргу неподаною і повернув її заявниці.

Верховний Суд наголошує, що Матвійчук Н. Є. діє у цьому процесі як особа, яка здійснює професійну діяльність у статусі приватного виконавця. За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода. Угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця (стаття 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення до суду приватним/державним виконавцем із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, тому на виконавця не покладається обов`язок сплачувати судовий збір за подання апеляційних скарг на ухвали за результатами розгляду таких заяв, Верховний Суд виходить із такого.

Пунктом 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку. Зазначене положення стосується подання апеляційних

і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, на що правильно звернув увагу апеляційний суд.

Зазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 та Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 320/5719/19, які врахував суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права зокрема статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд також звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявницю права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним,

а касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняза касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний