Ухвала

15 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 148/938/19

провадження № 61-4959зно23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Краснопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, Гайсинська державна нотаріальна контора Вінницької області, про визнання заповіту недійсним, нікчемним та незаконним, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, зобов`язання вчинити дії, визнання набувачами майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Краснопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, Гайсинська державна нотаріальна контора Вінницької області, про визнання заповіту недійсним, нікчемним та незаконним, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, зобов`язання вчинити дії, визнання набувачами майна.

Немирівський районний суд Вінницької області своїм рішенням від 30 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Не погодившись з рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Вінницький апеляційний суд своєю постановою від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня

2021 року залишив без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , також він не надав суду належні та допустимі докази того, що оскаржуваним заповітом від 10 січня 2008 року якимось чином порушуються його права та інтереси. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується висновком експерта від 17 квітня 2019 року

№ 1855/1856/19-21 за результатами проведення судово-технічної

та почеркознавчої експертизи у матеріалах кримінального провадження

№ 000350 встановлено, що підпис в заповіті ОСОБА_4 , складеного та посвідченого секретарем Краснопільської сільської ради Дерманською М. А. 10 січня 2008 року, - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів самим покійним ОСОБА_4 .

Не погодившись з рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року та постановою Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, ОСОБА_1 оскаржив їх в касаційному порядку.

Верховний Суд своєю постановою від 01 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року залишив без змін (провадження № 61-19777св21).

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову відповідають обставинам справи, які встановлено відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1

про роз`яснення постанови Верховного Суду від 01 вересня 2022 року.

Верховний Суд своєю ухвалою від 07 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду

від 01 вересня 2022 року відмовив.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що, оскільки ОСОБА_1 фактично порушує питання про зміну рішення і внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, його заява про роз`яснення судового рішення не відповідає вимогам

статті 271 ЦПК України, і судове рішення, яке просить роз`яснити

ОСОБА_1 , не підлягає примусовому виконанню, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду

від 01 вересня 2022 року у справі № 148/938/19 відмовив.

У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року, постанови Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, постанови Верховного Суду від 01 вересня 2022 року та ухвали Верховного Суду

від 07 листопада 2022 року на підставі пунктів 1, 2 частини другої

статті 423 ЦПК України (зі змінами та доповненнями).

Верховний Суд своєю ухвалою від 12 червня 2023 року відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року, постанови Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, постанови Верховного Суду від 01 вересня 2022 року та ухвали Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у вищевказаній справі та разом із доданими до неї матеріалами повернув особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що Верховний Суд залишив без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, не змінював та не ухвалював нове рішення по суті спору, тому рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року, постанова Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року та постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року не можуть бути переглянуті Верховним Судом за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, суд касаційної інстанції своєю ухвалою від 07 листопада

2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 01 вересня 2022 року відмовив. Вказана ухвала не є рішенням, яким закінчено розгляд справи та яка прийнята за результатами вирішення спору по суті, а тому не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами відповідно до частини першої

статті 423 ЦПК України.

У липні 2023 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року, у зв`язку

з незрозумілістю мотивів та правових підстав її постановлення.

Заява про роз`яснення ухвали задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає у зв`язку з тим, що рішення суду неоднозначно розуміється та з метою уможливлення його виконання, якщо таке не можливе через незрозумілість резолютивної частини судового рішення.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

З огляду на зміст зазначеної норми, роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення яких визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII

«Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 596/1922/18 (провадження

№ 14-13зц23).

Однак, Верховий Суд своєю ухвалою від 12 червня 2023 року, про роз`яснення якої подано заяву, відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 липня 2021 року, постанови Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, постанови Верховного Суду від 01 вересня 2022 року та ухвали Верховного Суду

від 07 листопада 2022 року та повернув її заявникові, що свідчить про те, що вказана ухвала не є тим судовим рішенням, яке підлягає примусовому виконанню в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин у задоволенні заяви позивача про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Краснопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, Гайсинська державна нотаріальна контора Вінницької області, про визнання заповіту недійсним, нікчемним та незаконним, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, зобов`язання вчинити дії, визнання набувачами майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню

не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська