Ухвала

18 серпня 2023 року

місто Київ

справа № 755/5308/21

провадження № 61-9934ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузора Вікторія Тимофіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у березні 2021 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузора В. Т., у якому просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_3 , з 01 травня 2014 року до часу відкриття спадщини - день смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 04 листопада 2022 року Дніпровський районний суд міста Києва позов задовольнив.

Суд встановив факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01 травня 2014 року до дня смерті ОСОБА_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою від 18 травня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 30 червня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, залишити в силі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року.

Ухвалою від 17 липня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та визначив заявнику строк для виконання її вимог з метою надання доказів на підтвердження зазначеної ОСОБА_1 дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року.

Заявник 27 липня 2023 року подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви ОСОБА_1 додала, на її думку, докази на підтвердження зазначеної нею дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вивчив подану касаційну скаргу та заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими документами, за результатом чого зробив висновок, що касаційну скаргу ОСОБА_1 потрібно вважати неподаною та повернути, оскільки заявник не усунула її недоліки.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За змістом частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (частина третя статті 393 ЦПК України).

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, у тому випадку, коли таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене, зокрема, діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, які безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися з такою скаргою.

Постанова Київського апеляційного суду ухвалена 18 травня 2023 року, з касаційною скаргою заявник звернулася до Верховного Суду 30 червня 2023 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного суду.

Залишаючи без руху касаційну скаргу, Верховний Суд зобов`язав заявника надати докази на підтвердження зазначеної ОСОБА_1 у касаційній скарзі дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, саме 30 травня 2023 року.

Втім, додані ОСОБА_1 до заяви про усунення недоліків касаційної скарги докази ознайомлення з матеріалами справи 25 липня 2023 року, копії матеріалів справи (т. 2, а. с. 228-250), копія супровідного листа Київського апеляційного суду від 29 травня 2023 року, докази відправлення Київським апеляційним судом постанови не доводять наявності зазначених нею поважних причин пропуску строку на звернення з цією касаційною скаргою.

Залишаючи без руху касаційну скаргу, Верховний Суд врахував, що на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 надала копію витягу із електронної скриньки представника ОСОБА_1 та копію супровідного листа, яким, за її твердженням, суд апеляційної інстанції направив її представникові копію оскаржуваного рішення.

Верховний Суд визнав ці докази недостатніми, оскільки зі змісту наданих документів неможливо достовірно встановити, чи дійсно копія саме оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 18 лютого 2023 року направлена на електронну пошту, а не інші документи або судові рішення, які не стосуються справи.

Верховний Суд констатував, що заявнику потрібно надати до суду касаційної інстанції довідку суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду, а так само про направлення електронної копії судового рішення на електронну скриньку заявника.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник надала копію того ж самого супровідного листа Київського апеляційного суду від 29 травня 2023 року, яким, за твердженням заявника, суд апеляційної інстанції направив її представникові копію оскаржуваного рішення. Втім, Верховний Суд вже визнав такий доказ недостатнім для підтвердження дати отримання оскаржуваного судового рішення. У супровідному листі апеляційного суду від 30 травня 2023 року немає інформації про те, що на адресу представника заявника було надіслано саме копію постанови, ухваленої 18 травня 2023 року. Інші докази, подані заявником на усунення недоліків касаційної скарги, також не дають можливості беззаперечно переконатися у тому, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику або її представникові копії оскаржуваної постанови раніше або у інший спосіб.

Верховний Суд зробив висновок, що заявник не надала довідки із суду першої або апеляційної інстанції на підтвердження того, що їй та/або її представникові копію постанови Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року було надіслано лише на електронну адресу та саме 30 травня 2023 року, як зазначає заявник у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження та у заяві про усунення недоліків, а також на підтвердження того, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду.

Отже, заявником подано докази, які не підтверджують зазначену дату отримання нею копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд зробив висновок, що ОСОБА_1 пропустила строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, переконливих доказів на підтвердження поважності причини пропуску цього строку заявник не надала, відповідно не встановлено підстав для його поновлення.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються приписи статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений Верховним Судом строк, станом на 18 серпня 2023 року, недоліки касаційної скарги заявник не усунула, підстав для продовження строку усунення недоліків немає, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузора Вікторія Тимофіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний