Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/4203/23

Провадження № 2 /635/1172/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання- Чирко Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судув порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Рух справи

12 червня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду.

15 серпня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача по справі, в якому вона не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представник позивача Острицький А.О. у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

ОСОБА_3 (далі- позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу.

У позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жсерпня 1981 року Ракитянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолажського району Харківської області, за актовим записом №18.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 серпня 1981 року Ракитянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолажського району Харківської області, за актовим записом №18. Позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами протягом останнього часу поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент сторони не ведуть спільного господарства та побуту, на даний час проживають окремо.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 1981 року виданого Ракитянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Нововодолажського району Харківської області, за актовим записом №18 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі (а.с. 4).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соцальною експертною комісією, серія 12 ААБ, наданої ОСОБА_2 безстроково вбачається, що вона є інвалідом 2 групи.

За змістом положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України(далі - СК України) та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо за взаємною згодою, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми чи інших поважних причин. При таких обставинах сім`я фактично розпалась і поновити сімейні відносини неможливо.

Також судом достовірно встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння. Протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За даних обставин суд дійшов висновку, що сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишає без змін.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а відповідач є інвалідом 2 групи, який звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», суд повертає позивачу з державного бюджету судовий збір, сплачений при поданні позову.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 серпня 1981 року Ракитянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолажського району Харківської області, за актовим записом №18- розірвати.

Зобов`язати ГУДКСУ у Харківській області повернути платнику ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , судовий збір, сплачений при поданні позову про розірвання шлюбу, сплаченого згідно платіжного доручення № 0.0..1 від 12 червня 2023 року на розрахунковий рахунок UA0020429, код банку отримувача (МФО) 899998, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області в м. Харків.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного сулу протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Суддя І.О. КАРАСАВА