КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/642/23
Провадження № 2-о/391/13/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадження у справі

18.08.2023 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Козюменської Валерії В`ячеславівни, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні її, як дружини у ОСОБА_4 , посилаючись, при цьому, на те, що вона перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2022 встановлено факт, проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 без шлюбу. З метою отримання компенсації одноразової грошової допомоги, щодо виплати їй як дружині загиблого військовослужбовця вона звернулася із заявою до Міністерства Оборони України, але їй було повернуто документи на доопрацювання з метою надання рішення суду, яким встановлено факт перебування на утриманні загиблого, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги.

Зважаючи на вказані в заяві обставини та зазначену мету звернення ОСОБА_1 , до суду встановлено, що є підстави для відмови у відкритті провадження виходячи з наступного.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з п.5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з матеріалів заяви, метою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні в ОСОБА_4 є встановлення в судовому порядку обставин необхідних для наступного отримання компенсації одноразової грошової допомоги.

Згідно частини четвертої ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Тобто, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд прийшов до висновку, що факт про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню та встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право між суб`єктом владних повноважень Міністерством оборони України та ОСОБА_1 з приводу отримання компенсації одноразової грошової допомоги, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а отже по заяві ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження.

Окрім цього, суд вважає, що вказаний спір хоч і підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, але не в порядку цивільного судочинства, оскільки наявним є спір із суб`єктом владних повноважень тобто органом державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій (пункт 7 ч.1 ст. 4 КАС України, яким є Міністерство оборони України, як спеціально уповноваженим суб`єктом, який і уповноважений на прийняття рішень з приводу наявності підстав для виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, створенням та припиненням. Крім того, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги, пов`язані з публічно-правовими відносинами, заявлені з державою, а отже, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. Вказане випливає із висновків до яких дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду (постанова від 22.03.2023 року, справа № 290/289/22ц).

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 315, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до належного суду з позовом на загальних підставах.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя В.В.Козюменська