КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/3874/23
УХВАЛА

16.08.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, в якій позивачка просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №30004279 від 10.06.2016 року за ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Визначаючи розмір судового збору в цій справі, судом приймається, що позивачем заявлено дві вимоги: одну вимогу немайнового характеру про скасування рішення державного реєстратора та вимогу майнового характеру про визнання права власності.

У відповідності до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 року з 01 січня встановлений у розмірі 2684,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви: немайнового характеру справляється у розмірі 1073,60 коп.; майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

Приймаючи визначену ціну позову в сумі 366978,00 грн., за пред`явленим позовом: майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі 3669,78 грн., та за вимогою немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі 1073,60 грн., що в цілому становить 4743,38 грн.

Позивачем до позову надано квитанцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 1679,79 грн., тобто в неналежному розмірі, а відтак недоплата складає в сумі 3063,59 грн..

Однак, позивачкою у позові заявлено вимогу про відстрочення решти суми судового збору в сумі 2000,00 грн. до ухвалення рішення суду за наслідком розгляду справи, з підстав скрутного матеріального становища.

Приймаючи вищевказаний судом розрахунок судового збору підлягаючий сплаті за пред`явленим позовом, судом не приймається визначена позивачем решта недоплаченої суми судового збору в сумі 2000,00 грн., як помилково розрахована та не належна, з вищевикладених підстав.

Перелік підстав для звільнення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору та зменшення його розміру визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Також ч.1, 3 ст.136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, підставою для відстрочення/розстрочення або звільнення/зменшення від належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи є наявність вищевказаних умов встановлених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

З наданої позивачем до заяви довідки про доходи №153015 від 02.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року склала в загальній сумі 30500,00 грн. Також з довідки вбачається, що середньомісячна пенсія позивача у 2023 році становить у розмірі 2760,00 грн.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані до суду документи в сукупності, оскільки судовий збір підлягаючий до сплаті перевищує 5 відсотків доходу позивача за рік, однак приймаючи до уваги обов`язок сплачувати судовий збір на користь держави, суд приходить до висновку про можливість застосування положень ст. 136 ЦПК України, у зв`язку із чим слід відстрочити заявникові суму належного до сплати недоплаченого судового збору у розмірі 3063,59 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Суд також зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 3063 (три тисячі шістдесят три) гривні 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок до ухвалення судового рішення за наслідком розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності.

Роз`яснити позивачеві, що у відповідності до ч.2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.