Справа № 755/3585/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

"23" серпня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Київська міська рада, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, -

в с т а н о в и в:

04 травня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, яка 05 травня 2022 року передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

10 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

01 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Призначено справу до судового розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

24 жовтня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва повернуто зі стадії розгляду справи розгляду справи по суті у справі № 755/3585/22 до стадії підготовчого провадження та призначено по справі підготовче судове засідання на 05 грудня 2022 року на 13 год.00 хв. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Київську міську раду. Окрім того, витребувано у Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) завірену належним чином копію рішення Київської міської ради Х сесії ІV скликання за №729/3304 від 14.07.2005 р., на підставі якого у ТОВ «ЕВЕРЕСТ-БУД-ІНЖИНІРИНГ» виникло право на спорудження Об`єкту капітального будівництва - житлового комплексу « Флагман », розташованого на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :66:248:0025.

18 листопада 2022 року від представника третьої особи Київської міської ради - Поліщук М.В. на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копія листа Державного архіву м.Києва від 10.11.2022 року № 068/07-21/1691; копія рішення Київської міської ради Х сесії IV скликання № 729/3304 від 14.07.2005.

02 січня 2023 року від представника третьої особи Київської міської ради - Поліщук М.В. на адресу суду надійшло клопотання про направлення на адресу Київської міської ради примірник позовної заяви по справі № 755/3585/22 з додатками до неї у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

29 березня 2023 року (вх.№14713) до суду представником третьої особи Київської міської ради - Поліщук М.В. подані письмові пояснення разом з доказами на підтвердження заперечень проти позову. За змістом письмових пояснень представник третьої особи висловила свою позицію щодо предмету та підстав позову, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав наведених у письмових поясненнях та долучених до них доказів на спростовання позиції позивача щодо підстав та предмету позову.

03 квітня 2023 року протокольною ухвалою головуючий суддя долучив до матеріалів справи письмові пояснення представника третьої особи Київської міської ради - Поліщук М.В. та додані до них докази.

Окрім того, 03 квітня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Київська міська рада, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Призначено справу до судового розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

23 травня 2023 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/3585/22, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у нарадчій кімнаті по цивільній справі № 755/292/22. Справу призначено на 04.07.2023 року на 14 год. 00 хв.

В судове засідання призначене на 04.07.2023 року позивач та/або його представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник отримали 31.05.2023 року судові повістки в електронному вигляді про виклик до суду на 04.07.2023 року за їх телефонними номерами, які вказувались ними у позовній заяві.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання призначене на 04.07.2023 року не відбулось і наступне засідання було призначене на 07.07.2023 року.

В судове засідання призначене на 07.07.2023 року сторона позивача повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник отримали 05.07.2023 року судові повістки в електронному вигляді про виклик до суду на 07.07.2023 року за їх телефонними номерами, які вказувались ними у позовній заяві. Окрім того, представник позивача - адвокат Дунь В.В. був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи.

05 липня 2023 року представник позивача - адвокат Дунь В.В. подав до суду заяву з, якої вбачається, що 5 липня 2023 року між адвокатом Дунь В.В. та позивачем ОСОБА_1 у справі № 755/3585/22 було підписано Додаткову угоду № 3 до Договору про надання правової допомоги № 21/2 від 21 лютого 2022 року, за якою з 5 липня 2023 року адвокат Дунь В.В. та Гриневич Р.М. вирішили за взаємною згодою припинити вказаний договір з 05 липня 2023 року, відповідно до Додаткової угоди № 3 припинилися повноваження адвоката Дунь В.В., як представника позивача у справі № 755/3585/22.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання призначене на 07.07.2023 року не відбулось і наступне засідання було призначене на 24.07.2023 року.

В судове засідання призначене на 24.07.2023 року позивач та/або його представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав 10.08.2023 року судову повістку в електронному вигляді про виклик до суду на 24.07.2023 року за його телефонним номером, який вказувався ним у позовній заяві.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання, призначене на 24.07.2023 року, не відбулось і наступне засідання було призначене на 23.08.2023 року.

В судове засідання призначене на 23.08.2023 року позивач та/або його представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав 26.07.2023 року судову повістку в електронному вигляді про виклик до суду на 23.08.2023 року за його телефонним номером, який вказувався ним у позовній заяві.

До суду повернулись повідомлення про вручення 10.08.2023 року особисто позивачу ОСОБА_1 поштового рекомендованого відправлення - судових повісток про виклик до суду, яке підтверджує обізнаність позивача про призначене судове засідання на 23.08.2023 року на 15 год 30 хв.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи - Київської міської ради до судового засідання не з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з положенням ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будь-яких заяв щодо неможливості прибуття у судові засідання позивачка не подавала, також заяв про розгляд цивільної справи за її позовом у відсутність останньої до суду також не подавала.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено основні вимоги до позовної заяви. Так, п. 2 ч. 3 зазначеної статі визначено, що позовна заява повинна містити, крім іншого, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як встановлено судом із матеріалів справи, у судові засідання, що призначалися судом 07.07.2023 року, 24.07.2023 року та 23.08.2023 року позивач не з`явився, при цьому про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку SMS-повідомлень на номер засобів зв`язку, зазначений самим же позивачем у позовній заяві, а також зворотне повідомлення про невручення рекомендованої кореспонденції по причині «за закінченням терміну зберігання» за адресою місця реєстрації позивача, однак позивач до судових засідань не з`явився.

Повідомлення учасників у справі за допомогою SMS повідомлень суд вважає належним, з урахуванням наступного.

Так, задля здійснення правосуддя у розумні строки, з урахуванням норм цивільного законодавства, що встановлюють строки для розгляду справ, судом можуть застосовуються альтернативні засоби для повідомлення учасників у справі, зокрема за допомогою SMS повідомлень.

Надсилання повідомлення/судової повістки рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про рух справи у якій вона є стороною. В той же час, повідомлення учасника про рух справи може здійснюється альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами. Такі дії, хоч і не передбачені процесуальним законом, але мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи. Отже, правова мета досягається, але в інший спосіб, який не передбачений законом.

Можливість інформування учасників справи про судове провадження альтернативними засобами комунікації (тобто не рекомендованим листом і не на офіційну електронну адресу) прямо перебачено законом. Зокрема, відповідно до статті 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Такі правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2022 у справі №560/5541/20.

Суд погоджується з даними висновками та вважає, суд повинен сприяти розгляду справ у розумні строки та не затягувати їх розгляд, відповідно застосовувати альтернативні способи повідомлення учасників у справі, які ними повідомлені суду у заявах по суті справи, а останні повинні цікавитися рухом справи.

З викладеного вище вбачається, що суд не позбавлений можливості використовувати засоби зв`язку, вказані у позовній заяви, інших заявах, які подані до суду із зазначенням таких засобів комунікації, для альтернативного повідомлення учасника у справі та комунікації з ним. При цьому, суд також враховує, що попередньо надіслані судом процесуальні документи, судові повістки, на альтернативні засоби зв`язку такі як електронна пошта, смс повідомлення, були отримані позивачем та заперечень остання щодо такого засобу комунікації не висловлювала.

Таким чином, незважаючи на те, що позивач була ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, в подальшому свідомо нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача, та наявність перешкод для розгляду справи за його відсутності при наявності заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення ним про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю та пропорційністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами, а суд, в межах встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, визначає порядок здійснення провадження у справі.

Згідно із постановою Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа №310/12817/13 провадження №61-36375св18) суд прийшов до висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Частина 2 та 5 ст. 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 ст. 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, в їх системному зв`язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір, суд вважає, що розгляд справи по суті без позивача не є можливим, це буде суперечити рівності сторін та можуть бути порушені права сторін, а також не буде можливості повно та всебічно розглянути справу.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у цій справі та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки проведення судового розгляду справи без участі позивача буду суперечити наданим ЦПК України правам позивача.

При цьому суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною заявою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 43, 44, 128, 130, 131, 223, 257, 258, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-буд-інжиніринг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Київська міська рада, про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: