Провадження № 2-н/161/2005/23
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши заяву стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про видачу судового наказу про аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Частиною 4 статті 163 ЦПК України передбачено, що якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

З аналізу вказаних норм вбачається, що заява про видачу судового наказу в електронній формі може бути подана лише до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, а в іншому випадку, заява подається до суду виключно у письмовій формі.

Крім того, статтею 169 ЦПК України визначено порядок надсилання боржникові копії судового наказу, зокрема ч.2 ст.169 ЦПК України передбачено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відомостями про те, що боржник ОСОБА_2 має зареєстровану офіційну електронну адресу, на яку можна було б надіслати процесуальні документи, та інші документи, пов`язані з розглядом заяви, суду не представлено.

Крім того, заява не містить підпису позивача чи його представника.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Положенням ч. 8 ст. 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Так, зазначену заяву було направлено в електронному вигляді. При цьому вона не містить електронного цифрового підпису у відповідності до згаданих норм ЦПК України та ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 2 ст. 6 зазначеного Закону).

З огляду на викладене, вважаю, що заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України подано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання боржника щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із відповіді №191649 від 21.08.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру інформація щодо зареєстрованого місця проживання, ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2022 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 слід відмовити.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

А тому керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 167 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк