Справа № 367/1033/20
Провадження №2/367/858/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Яцун А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради № 135/5 від 15.05.2001 за Академією державної фіскальної служби України зареєстроване право державної власності на 54 квартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , записаний у реєстрову книгу № 39-14 за реєстровим № 14 від 31.08.2001. Власником квартири АДРЕСА_2 в будинку є відповідач, яка отримує житлово-комунальні послуги: постачання та розподіл електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами, управління багатоквартирним будинком, тощо. Між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання № 276 від 01.03.2003 року. Відповідно до п.1.1 Договору Виконавець (Позивач) зобов`язався надати Відповідачу - наймачеві (власнику) квартири та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, вчасно та відповідної якості комунальні послуги, а Споживач (Відповідач) зобов`язався своєчасно сплачувати за надані послуги відповідно до встановлених тарифів. Позивач відповідно до вимог пункту 4.4. Договору за весь період отримання послуг постійно виконував свої зобов`язання перед Відповідачем. Претензій з боку Відповідача до Позивача стосовно якості наданих послуг не надходило. Договорів щодо відшкодування витрат з надання послуг з постачання та розподіл електричної енергії, управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) між Відповідачем та Позивачем не укладалось, фактично їх відповідач отримував в повному обсязі та належної якості. Відповідач за отримані послуги з постачання та розподіл електричної енергії має заборгованість в сумі 16 232,68 грн. за період з травня 2014 по липень 2019. Між Позивачем та ПАТ «Київобленерго» щорічно укладаються договори про закупівлю електричної енергії в визначеній кількості кВТ/год. А між Позивачем та Відповідачем не укладений договір про відшкодування послуг з електропостачання проте дані послуги фактично надаються. Тому поки Відповідач не укладе договір з ПАТ «Київобленерго», Відповідач зобов`язаний відшкодовувати надані послуги з енергопостачання позивачу. Крім цього, за наявною інформацією, надісланою до Університету державної фіскальної служби України 30.07.2019 мешканцями будинку з особистими підписами, в тому числі і Відповідача, фіксація контрольних показників лічильників електроенергії. Лічильник Росток № 21510, № 37963 закріплений за квартирою Відповідача. Для визначення спожитої електроенергії Університетом складається щомісячний звіт про витрати. Витрати розраховуються ПАТ «Київобленерго» та надаються для сплати у вигляді рахунку-фактури та додатку до нього, у якому вказується тариф для кожного будинку. Згідно даного додатку тариф зазначається без урахування ПДВ, який становить 20% від суми тарифу. Розрахунки за спожиту електричну енергію мешканцями відомчих будинків здійснюється власниками відомчих будинків згідно з договорами на постачання електричної енергії, укладеними між Університетом та ПАТ «Київобленерго». Мешканці відомчих будинків у свою чергу розраховуються за спожиту електроенергію із власником відомчого будинку. Оскільки, Позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому слід зазначити, що він не отримує прибутку з надання послуг електропостачання, а лише відшкодовує кошти за надану електроенергію. Таким чином, несплата Відповідачем коштів за визначеними у договорі зобов`язань, завдає матеріальної шкоди у вигляді втрати бюджетних коштів. Тарифи встановлювались відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики «Про встановлення тарифів електроенергію, що відпускається населенню» № 23.04.2012 № 497 та № 220 від 26.02.2015. Також вказують, що в результаті порушення зобов`язання з боку Відповідача Позивачем було подано раніше до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 . Проте ухвалою, виданою Ірпінським міським судом по справі № 367/7734/19 від 16.01.2020 було скасовано видачу судового наказу. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за електропостачання у розмірі 16 232 (шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 68 копійок, відповідно до договору № 276 від 01.03.2003 та судовий збір в сумі 2 102,00 грн. Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої просять суд стягнути з відповідача на їх користь борг за електропостачання в сумі 19 219,60 грн. за період з лютого 2013 по грудень 2020 року та витрати по сплаті судового збору. 19.04.2023 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву,в якому просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що заборгованість відповідача перед позивачем є необґрунтованою та надуманою, оскільки відповідач добросовісно та в повному обсязі відшкодував позивачеві витрати за спожиту ним електроенергію, незважаючи на те, що жодного договору на відшкодування вартості спожитої електроенергії між сторонами не укладалися. Крім того зазначає, що сплата за спожиту електроенергію відповідачем проводиться за тарифами, встановленими відповідними Постановами НКРЕ, в тому числі, Постановами № 497 та № 220.Однак, позивач отримує електроенергію за одним тарифом, а вимагає відшкодування власників квартир за більшим тарифом, тобто отримує прибуток за постачання електроенергії. Крім того, зазначає, що позивач не є виробником та постачальником електроенергії,а тому не має права отримувати прибутки від такої діяльності без отримання ліцензії. Зазначає, що позивач не надає комунальні послуги та не має права ліцензії на продаж електроенергії споживачам, а тому не є особою, якій належить право вимоги на звернення до суду про стягнення заборгованості. Крім того зазначає, що жодних договорів між позивачем та відповідачем немає, незважаючи на багаторазові звернення власників до заявника з вимогою надати зразок договорів та підписати їх з власниками квартир, однак всі спроби щодо укладання договорів були марними. Також зазначає, що відповідачем сплачувалися послуги теплопостачання, утримання будинку, водопостачання та водовідведення та плата за електропостачання, незважаючи на той факт, що для торгівлі електроенергією необхідна спеціальна ліцензія, яка відсутня у позивача. Представник відповідача стверджує, що 17 березня 2017 року між ПАТ «Київобленерго» та позивачем укладено договори про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 0962, відповідно до умов якого учасник зобов`язується у 2017 році поставити замовнику електричну енергію, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити її вартість. 19 березня 2018 року між ПрАТ «Київобленерго» та позивачем укладено договір про закупівлю товарів(робіт або послуг) за державні кошти №18273184, відповідно до умов якого, учасник зобов`язується у 2018 році поставити замовнику електричну енергію, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити її вартість. Представник відповідача зазначає, що тарифи на електроенергію позивачем встановлювались відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року. Так, згідно Постанови про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року, тарифи на електроенергію, що відпускаються населенню є наступними: - квітень 2012 року по червень 2014 року за обсяг, спожитий: до 150 кВт год. електроенергії на місяць - 28,02 коп. за 1 кВт з ПДВ; понад 150 кВт год. до 800 кВт год. електроенергії на місяць - 36,48 коп. за 1 кВт з ПДВ; - з червня 2014 року по березень 2015 року за обсяг, спожитий: до 150 кВт год. електроенергії на місяць - 30,84 коп. за 1 кВт з ПДВ; понад 150 кВт год. до 800 кВт год. електроенергії на місяць - 41,94 коп. за 1 кВт з ПДВ. Згідно Постанови про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 220 від 26 лютого 2015 року, тарифи на електроенергію, що відпускаються населенню (у тому числі, яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами), є наступними: з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно становлять: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 36,6 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 63 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. електроенергії на місяць - 140,7. за 1 кВт з ПДВ; з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 45,6 грн. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 78,9 коп. за 1 кВт з ПІДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. Електроенергії на місяць - 147,9 коп. за 1 кВт з ПДВ; з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 57 коп. за 1 кВт з ПІДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 99 коп. за 1 кВт з ПІДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. електроенергії на місяць - 156 коп. за 1 кВт з ПІДВ; з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 71,4 коп. за 1 кВт 3 ПІДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 129 коп. за 1 кВт з ПІДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. Електроенергії на місяць - 163.8 коп. за 1 кВт з ПІДВ; 3 01 березня 2017 року: за обсяг спожитий до 100 кВт гол. електроенергії на місяць - 90 коп. за 1 кВт з ІДЕ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год, електроенергії на місяць - 168 коп. за 1 кВт з ПДВ. Разом з тим, як вбачається із наданої позивачем довідки-розрахунку відшкодування витрат по електроенергії, відповідачу нараховувались кошти за електроенергію по наступному тарифу: квітень 2013 року - 1,19 грн.: травень-липень 2013 року - 1,21 грн.; серпень 2013 року - квітень 2014 року - 1,2389 грн.; травень 2014 року - 1,2984 грн.; червень 2014 року - 1,3607; липень-серпень 2014 року - 1,4233 грн.; вересень-листопад 2014 року - 1,4802 грн.; грудень 2014 року - квітень 2015 року - 0,4194 грн.; травень 2015 року - 1,662 грн.; червень 2015 року - 1,7166 грн.; липень 2015 року - 1,8024; серпень-вересень 2015 року - 1,8024; жовтень - грудень 2015 року - 1,825 грн.; січень-лютий 2016 року - 1,907 грн.; березень 2016 року - 1,589 грн.; квітень-червень 2016 року - 1,9073 грн.; липень 2016 року - 2,187 грн.; серпень 2016 року - 2,1574 грн.; лютий-березень 2019 року - 2,787528 грн.: квітень-липень 2019 року - 2,798800 грн.; серпень 2019 року - 2,694372; вересень 2019 року - 2,459652 грн.; жовтень-грудень 2019 року - 2,474004 грн.; січень-березень 2020 року - 2,633148 грн.; квітень-червень 2020 року - 2,187204; липень 2020 року - 2,431480 грн.; серпень-вересень 2020 року - 2,520130; жовтень-листопад 2020 року - 2,425320 грн. Так, виходячи із показників лічильника наведених у довідці розрахунку відшкодування витрат по електроенергії наданої позивачем, з урахуванням тарифів встановлених Постановами про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року, відповідач за послугу з постачання електроенергії за період з квітня 2013 року по липень 2019 року має заборгованість лише 1 513,55 грн. а відтак позовна заява та викладені в ній позовні вимоги є безпідставними, а позов задоволенню не підлягає. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 16 березня 2021 року прийнято дану справу до свого провадження у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2023 року заяву представника позивача Університету державної фіскальної служби України - Фокіна Я.Ф. про процесуальне правонаступництво в цивільній справі за позовом Університету державної фіскальної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги - задоволено. Замінено позивача по справі №367/1033/20 за позовом Університету державної фіскальної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги на Державний податковий університет. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі,позовні вимоги не визнає та вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Суд, вивчивши обґрунтування представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради № 135/5 від 15.05.2001 за Академією державної податкової служби України зареєстроване право державної власності на 54 квартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , записаний у реєстрову книгу № 39-14 за реєстровим № 14 від 31.08.2021. На даний час правонаступником Академії державної фіскальної служби України є Державний податковий університет. Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач, яка отримує житлово-комунальні послуги: постачання та розподіл електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами, управління багатоквартирним будинком, тощо. Договорів щодо відшкодування витрат з надання послуг з постачання та розподіл електричної енергії, управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) між Відповідачем та Позивачем не укладалось. Між Позивачем та ПАТ «Київобленерго» щорічно укладаються договори про закупівлю електричної енергії в визначеній кількості кВТ/год. А між Позивачем та Відповідачем не укладений договір про відшкодування послуг з електропостачання проте дані послуги фактично надаються. Тому поки Відповідач не укладе договір з ПАТ «Київобленерго», Відповідач зобов`язаний відшкодовувати надані послуги з енергопостачання позивачу. Крім цього, за наявною інформацією, надісланою до Університету державної фіскальної служби України 30.07.2019 мешканцями будинку з особистими підписами, в тому числі і Відповідача, фіксація контрольних показників лічильників електроенергії. Лічильник Росток № 21510, № 37963 закріплений за квартирою Відповідача. Для визначення спожитої електроенергії Університетом складається щомісячний звіт про витрати. Витрати розраховуються ПАТ «Київобленерго» та надаються для сплати у вигляді рахунку-фактури та додатку до нього, у якому вказується тариф для кожного будинку. Згідно даного додатку тариф зазначається без урахування ПДВ, який становить 20% від суми тарифу. Розрахунки за спожиту електричну енергію мешканцями відомчих будинків здійснюється власниками відомчих будинків згідно з договорами на постачання електричної енергії, укладеними між Університетом та ПАТ «Київобленерго». Мешканці відомчих будинків у свою чергу розраховуються за спожиту електроенергію із власником відомчого будинку. Оскільки Позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому слід зазначити, що він не отримує прибутку з надання послуг електропостачання, а лише відшкодовує кошти за надану електроенергію. Таким чином, несплата Відповідачем коштів за визначеними у договорі зобов`язань, завдає матеріальної шкоди у вигляді втрати бюджетних коштів. Тарифи встановлювались відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики «Про встановлення тарифів електроенергію, що відпускається населенню» № 23.04.2012 № 497 та № 220 від 26.02.2015. Позивачем раніше було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 . Проте ухвалою виданою Ірпінським міським судом по справі № 367/7734/19 від 16.01.2020 було скасовано видачу судового наказу. Судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку відшкодування витрат по електроенергії, відповідачу нараховувались кошти за електроенергію по наступному тарифу: лютий - березень 2013 - 0,28 грн.; квітень 2013 року - 1,19 грн.: травень-липень 2013 року - 1,21 грн.; серпень 2013 року - квітень 2014 року - 1,2389 грн.; травень 2014 року - 1,2984 грн.; червень 2014 року - 1,3607; липень-серпень 2014 року - 1,4233 грн.; вересень-листопад 2014 року - 1,4802 грн.; грудень 2014 року - квітень 2015 року - 0,4194 грн.; травень 2015 року - 1,662 грн.; червень 2015 року - 1,7166 грн.; липень 2015 року - 1,8024; серпень-вересень 2015 року - 1,8024; жовтень - грудень 2015 року - 1,825 грн.; січень-лютий 2016 року - 1,907 грн.; березень 2016 року - 1,589 грн.; квітень-червень 2016 року - 1,9073 грн.; липень 2016 року - 2,187 грн.; серпень 2016 року - 2,1574 грн.; лютий-березень 2019 року - 2,787528 грн.: квітень-липень 2019 року - 2,798800 грн.; серпень 2019 року - 2,694372; вересень 2019 року - 2,459652 грн.; жовтень-грудень 2019 року - 2,474004 грн.; січень-березень 2020 року - 2,633148 грн.; квітень-червень 2020 року - 2,187204; липень 2020 року - 2,431480 грн.; серпень-вересень 2020 року - 2,520130; жовтень-листопад 2020 року - 2,425320 грн.; грудень 2020 року - 2,859 грн. З вказаного вбачається, що тарифи по яким відповідачу нараховувалася оплата за електроенергію, не відповідають тарифам зазначеним у Постановах Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року та за якими, як зазначає позивач, ним здійснювалося нарахування за електропостачання. Згідно із статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакцій чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакцій чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), учасниками у сфері з комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакцій чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакцій чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Частинами 1, 2 ст. 32 вказаного закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Так, виходячи із даних наведених у довідці розрахунку відшкодування витрат по електроенергії наданої позивачем, з урахуванням тарифів встановлених Постановами про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року, ОСОБА_1 , за послугу з постачання електроенергії за період з лютого 2013 року по грудень 2020 року необхідно було сплатити кошти у загальній сумі 19 219 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 60 копійок. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача за період до лютого 2017 року. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить три роки. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 07.02.2020, вищевикладена заява відповідача про застосування позовної давності підлягає задоволенню, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог за період з лютого 2013 року по січень 2017 року у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що тарифи на електроенергію позивачем встановлювались відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року. Так, згідно Постанови про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року, тарифи на електроенергію, що відпускаються населенню є наступним: квітень 2012 року по червень 2014 року за обсяг, спожитий: до 150 кВт год. електроенергії на місяць - 28,02 коп. за 1 кВт з ПДВ; понад 150 кВт год. до 800 кВт год. електроенергії на місяць - 36,48 коп. за 1 кВт з ПДВ; з червня 2014 року по березень 2015 року за обсяг, спожитий: до 150 кВт год. електроенергії на місяць - 30,84 коп. за 1 кВт з ПДВ; понад 150 кВт год. до 800 кВт год. електроенергії на місяць - 41,94 коп. за 1 кВт з ПДВ. Згідно Постанови про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 220 від 26 лютого 2015 року, тарифи на електроенергію, що відпускаються населенню (у тому числі, яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами), є наступними: з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно становлять: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 36,6 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 63 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. електроенергії на місяць - 140,7. за 1 кВт з ПДВ; з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць -45,6 грн. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 78,9 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. Електроенергії на місяць - 147,9 коп. за 1 кВт з ПДВ; з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 57 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 99 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. електроенергії на місяць - 156 коп. за 1 кВт з ПДВ; з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 71,4 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 129 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг, спожитий понад 600 кВт год. Електроенергії на місяць - 163,8 коп. за 1 кВт з ПДВ; з 01 березня 2017 року: за обсяг спожитий до 100 кВт год. електроенергії на місяць - 90 коп. за 1 кВт з ПДВ; за обсяг спожитий понад 100 кВт до 600 кВт год. електроенергії на місяць - 168 коп. за 1 кВт з ПДВ. Разом з тим, як вбачається із наданої позивачем довідки-розрахунку відшкодування витрат по електроенергії, позивачу нараховувались кошти за електроенергію по наступному тарифу: лютий - березень 2013 року - 0,2802 грн.; квітень 2013 року - 1,19 грн.; травень-липень 2013 року - 1,21 грн.; серпень 2013 року - квітень 2014 року - 1,2389 грн.; травень 2014 року - 1,2984 грн.; червень 2014 року - 1,3607; липень-серпень 2014 року - 1,4233 грн.; вересень-листопад 2014 року - 1,4802 грн.; грудень 2014 року - квітень 2015 року - 0,4194 грн.; травень 2015 року - 1,662 грн.; червень 2015 року - 1,7166 грн.; липень 2015 року - 1,8024; серпень-вересень 2015 року - 1,8024; жовтень-грудень 2015 року - 1,825 грн.; січень-лютий 2016 року - 1,907 грн.; березень 2016 року - 1,589 грн.; квітень-червень 2016 року - 1,9073 грн.; липень 2016 року - 2,187 грн.; серпень 2016 року - 2,1574 грн.; лютий-березень 2019 року - 2,787528 грн.; квітень-липень 2019 року - 2,798800 грн.; серпень 2019 року - 2,694372; вересень 2019 року - 2,459652 грн.; жовтень-грудень 2019 року - 2,474004 грн.; січень-березень 2020 року - 2,633148 грн.; квітень-червень 2020 року - 2,187204; липень 2020 року - 2,431480 грн.; серпень-вересень 2020 року - 2,520130; жовтень-листопад 2020 року - 2,425320 грн.; грудень 2020 року - 2,859240 грн. З вказаного вбачається, що тарифи по яким відповідачу нараховувалася оплата за електроенергію, не відповідають тарифам зазначеним у Постановах Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року та за якими, як зазначає позивач, ним здійснювалося нарахування за електропостачання. Так, виходячи із даних наведених у довідці розрахунку відшкодування витрат по електроенергії наданої позивачем, з урахуванням тарифів встановлених Постановами про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 497 від 23 квітня 2012 року та № 220 від 26 лютого 2015 року, ОСОБА_1 за послугу з постачання електроенергії за період з лютого 2017 року по грудень 2020 року необхідно було сплатити кошти у загальній сумі 12 701(дванадцять тисяч сімсот одна) гривня 94 копійки. Разом з тим, згідно вищевказаній довідці розрахунку, за період лютого з 2017 року по грудень 2020 року ОСОБА_1 сплачено кошти за послугу з електропостачання у загальній сумі 8 643 (вісім тисяч шістсот сорок шість) гривень 64 копійки. Таким чином, у відповідача наявна заборгованість за електропостачання за період з лютого 2017 року по грудень 2020 року у сумі 4058 (чотири тисячі п`ятдесят вісім) гривень 30 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», До житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються безперебійно. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За даних обставин позов підлягає до задоволення. Стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в сумі 1051,00 грн. на підставі ст.141 ЦПК України. Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Державного податкового університету (адреса: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд.31, ) заборгованість за електропостачання в сумі 4058 (чотири тисячі п`ятдесят вісім) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь Державного податкового університету (адреса: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд.31, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 443 (чотириста сорок три) гривні 84 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук