Справа № 489/4581/23
Номер провадження 2-н/489/1099/23
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

15 серпня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Костюченко Г.С., розглянувши заяву № 14124/23-Вх заявника - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання з боржника - ОСОБА_2 ,

встановив

Заявником подано до суду заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, Судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У той час, як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 ч. 1 Сімейного кодексу України).

Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст. 161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в позовному порядку.

Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена заявником вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, що продовжують навчання, вирішується в позовному порядку, оскільки не передбачено видачі судового наказу на утримання дочки, сина, які продовжують навчання, які не є дитиною за віковими обмеженнями.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, встановлено підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Керуючись ст.ст.160, 161, 163-165, 166-167 ЦПК України, суддя -

ухвалив

Відмовити у видачі судового наказу у справі № 489/4581/23 (номер провадження 2-н/489/1099/23) за заявою заявника - ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання з боржника - ОСОБА_2 .

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.С. Костюченко