печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., при секретарі Гаманюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення , відповідно до уточнень від 22.12.2023 р, шляхом визнання права власності на будівельні матеріали шляхом: - заборони релігійній організації Благодійне місійне товариство «Слово життя» ЄРДПОУ: 19342654 здійснювати будівельні та ремонтні роботи будівель та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборони релігійній організації Благодійне місійне товариство «Слово життя» ЄРДПОУ: 19342654 руйнувати або вчиняти будь - які дії, які можуть пошкодити будівлі та житловий будинк за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборони релігійній організації Благодійне місійне товариство «Слово життя» ЄРДПОУ: 19342654 втручатися в будівельні конструкції будівель та житловий будинк за адресою: АДРЕСА_1 . - заборони релігійній організації Благодійне місійне товариство «Слово життя» ЄРДПОУ: 19342654 відчужувати майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд спраив у відсутність, та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.Представник Благодійного місійного товариства «Слово життя» подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі.

Заява обґрунтована тим, що 04.03.1992 року між благодійним товариством « Згода» та «Словом життя» при керівництві Заявника - ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 придбався для цілей, встановлених Статутом «Слово життя», а саме: проведення богослужінь, гуманітарна допомога та соціальна допомога населенню, що й відбувалось до 13.11.2020 року.

13 листопада 2020 року невідомими особами було захоплено організацію «Слово життя» із застосуванням « схеми», а саме: проведення невідбувшихся загальних зборів, включення невідомих осіб до статуту, зміна керівника. Але 13 листопада 2020 року відбулось захоплення організації« Слово життя», про що стало відомо через Реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отримавши рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , « нові керівники» почали спилювати дерева на території, яка прилягає до будівлі церкви за адресою: АДРЕСА_1 , ламати виноград, ставити решітки на двері для перешкоди проходу до будівлі, перешкоджати прихожанам церкви звершувати молитви та богослужіння, виносити мебель Заявника, та сімейне фото, викидати церковне майно на вулицю в морозну погоду, чим унеможливили здійснення богослужіння в приміщення, поставили на території« охорону» спортивного складу, які нецензурно висловлювались, погрожували та ідентифікують себе, як охоронна компанія « Слова життя». За період з 1992 по 2020 роки Заявником було зроблено за власні кошти поліпшення будівель та житлового будинку за вказаною вище адресою.

Предметом позову є визнання права власності на будівельні матеріали. А тому необхідно застосувати наступний захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії. Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Згідно з ч.1, ч.7 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Слід врахувати, що за змістом закону заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача. Виходячи з тих вимог, які заявлені у даній заяві, і обраного заявником заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову. Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Т.В.Остапчук