Провадження №2/521/874/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, шляхом встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування у якому просив суд:

1. Зобов?язати відповідачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2. Встановити такі способи спілкування та участі у вихованні між батьком та сином, як встановлення систематичних побачень, а саме: кожного п`ятниці з 19.00 до неділі 19.00 години за місцем проживання позивача, та в загальнодоступних громадських місцях; та в День народження сина, усі святкові дні та канікулярні періоди за місцем проживання позивача та в загальнодоступних громадських місцях.

3. Попередити ОСОБА_3 про наслідки невиконання нею даного рішення суду, передбачені частиною 4 статті 159 Сімейного Кодексу України, згідно з якими в судовому порядку може бути вирішено питання щодо передачі дитини для проживання з батьком у разі ухилення відповідача від виконання рішення суду.

4. Попередити ОСОБА_3 , про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю у м. Одесі. Між батьками була досягнута усна домовленість, щодо безперешкодного спілкування батька з дитиною, та поки позивач проживав у м. Одесі мав можливість вільно спілкуватись та проводити час з сином. На даний час позивач є мобілізованим військовослужбовцем ЗСУ та постійно знаходиться у м. Білгород-Дністровському. Одеської області, та впродовж значного часу не має можливості спілкуватися та бачитися з дитиною, оскільки відповідачка чинить перешкоди.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2022 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.11.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 21.12.2022 року. Зобов`язано Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, як органу опіки та піклування надати висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2023 року.

У судовому засідання ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Розповів, що неодноразово намагався зустрічатись з сином, для цього приїжджав до м. Одеси, приходив до місця проживання дитини, проте двері ніхто не відкривав, а тому, вважає, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною не чинить. Розповіла, що їй відомо, що позивач приїжджав до них до місця проживання дитини, щоб поспілкуватись з дитиною, проте ані час, ані день зустрічі між батьками не було погоджено, позивач не повідомив, що має намір приїхати. Надала до суду відзив (а.с.110-115) у якому вказала, що дитина має інвалідність з підстав хвороби гострий лімфобластний лейкоз, наразі приймає постремісійну підтримуючу терапію. Дитина потребує підвищеної уваги, йому заборонено травмуватись, потрібне повноцінне особливе годування, емоційний спокій та приймання медичних препаратів за розкладом. Окрім того, дитина вчиться дистанційному школі, відвідує курси з англійської мови, тренування, церкву тощо, а тому виїзд за межі міста, да перебування у дорозі 4-5 годин не відповідає інтересам дитини, яка проходить специфічне лікування онкологічної хвороби.

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явились, надіслали до суду висновок органу опіки та піклування про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.09.2021 року. (а.с.68)

Сторонами не заперечується, що дитина ОСОБА_4 , 2012 р.н. на час розгляду справи проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 , 2012 р.н. має інвалідність та отримує державну соціальну допомогу. (а.с.117)

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 96224 вбачається, що ОСОБА_4 встановлений діагноз гострий лімфобласний лейкоз. (а.с.118-119)

З довідки Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 25 лютого 2022 року по теперішній час. (а.с.72)

Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України від 20.06.2022 року № 140 вбачається. що ОСОБА_1 призначено водієм зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки. (а.с.73)

Відповідно до службової характеристики солдата ОСОБА_1 , за час проходження служби зарекомендував себе грамотним, дисциплінованим та відповідальним військовослужбовцем. До виконання своїх службових обов`язків ставиться сумлінно. Службові стосунки з начальниками та підлеглими будує правильно. На критику та зауваження реагує адекватно, здатний критично оцінювати свою діяльність та вміє організовувати та оптимізувати свою діяльність, робота виконується раціонально, із додержанням термінів. Організовує роботу, документи (плани) відповідно до встановленого переліку, знає вимоги Статутів у межах своїх функціональних обов`язків. За звітний період не має дисциплінарних стягнень. Правильно користується теоретичними знаннями та практичними навичками при виконанні обов`язків. Завжди принципово діє у межах чинного законодавства. За складом характеру - виважений, стриманий, у критичних ситуаціях завжди зібраний. У колективі користується повагою та авторитетом. Наполегливий, здатний виділити головне. Фізично підготовлений добре. Стан здоров`я задовільний. За даною посадовою особою корупційних порушень не має. (а.с.71)

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Встановлюючи порядок побачень батька з дитиною, суд вважає можливим встановити графік побачень відповідно висновку органу опіки та піклування про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 № 1998/01-20 від 31.07.2023 року в період з 12:00 години першої та третьої суботи місяця до 18:00 години неділі з ночівлею за місцем проживання батька за згодою дитини ОСОБА_4 ; в святкові дні, дні народження та канікули за попередньою домовленістю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за згодою дитини ОСОБА_4 , оскільки саме такий спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відповідатиме потребам дитини.

Водночас, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивач не надав доказів на порушення його права у спілкуванні з сином та доказів на підтвердження наявності перешкоджанні йому відповідачкою у спілкуванні з дитиною, посилання сторони позивача, що він двічі приїжджав до місця проживання сина, та йому ніхто не відкрив двері відхиляються судом, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що дата та місце зустрічі дитини з батьком попередньо не обговорювалось та не узгоджувалось, та ОСОБА_1 не попереджав про його приїзд на зустріч з сином.

Вимоги позивача щодо попередження відповідачки про наслідки невиконання нею даного рішення суду, та про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду не підлягають задоволенню, оскільки не є матеріально-правовими вимогами, направленими безпосередньо на відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом перебування дитини з батьком:

-в період з 12:00 години першої та третьої суботи місяця до 18:00 години неділі з ночівлею за місцем проживання батька за згодою дитини ОСОБА_4 ;

-в святкові дні, дні народження та канікули за попередньою домовленістю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за згодою дитини ОСОБА_4 .

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 16 серпня 2023 року.

Головуючий: