ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7315/22
Провадження № 2/210/667/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 серпня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Чайкіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кучевасової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

сторони, які приймають участь у розгляді справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Толстих О.Ю., представник відповідача - ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_4 членом сім`ї ОСОБА_1 .

Вимоги мотивують тим, що 05 грудня 2021 року з сином Позивача - ОСОБА_4 , монтером колії Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаське промислово-транспортне підприємство», стався смертельний нещасний випадок. Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку від 18.05.2022 затвердженого 23.05.2022 р. смертельний нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

З 2005 року померлий ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 та фактично мешкав і був зареєстрований в квартирі, яку вони спільно придбали у шлюбі, за адресою АДРЕСА_1 . У листопада 2017 року ОСОБА_2 з ОСОБА_5 розлучилися. Дітей в померлого не було. Оскільки Позивач на той момент вже перебував у поважному віці (66 років), то з метою догляду за ним, ОСОБА_2 з грудня 2017 року переїхав жити до свого батька, в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, померлий залишився зареєстрованим за минулим місцем проживання та згідно з довідкою №38 від 21.12.2022 про склад зареєстрованих осіб, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (власник) та другий син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

28.06.2022 року Позивач звернувся із заявою до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (надалі - Відповідач) про призначення йому одноразової виплати, передбаченої ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із смертю члена родини - його сина ОСОБА_4 на виробництві. Відповідач надав відповідь Позивачу про призначення виплати по втраті годувальника від 07.07.2022 №20.1.16/2542, в якій йдеться про відсутність підстав отримання ним одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання Позивача не співпадає з реєстрацією проживання його сина ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави для призначення одноразової виплати.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 заяву підтримали та посилаючись на обґрунтування висвітлені в заяві просили суд її задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_4 членом сім`ї ОСОБА_1 .

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Бершадська Л.С. заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, померлий та позивач зареєстровані за різними адресами, позивач не підтверджує належними доказами спільне проживання, наявність спільного побуту.

Третя особа ОСОБА_2 заяву підтримав та просив суд її задовольнити та зазначив, що позивач є його рідним батьком, а померлий ОСОБА_7 рідним братом. З 2018 року проживали у трьох в одній квартирі по АДРЕСА_2 . На додаткові запитанні сторін, третя особа ОСОБА_2 повідом суду, що він з батьком та померлим братом мали спільний бюджет, і наразі він продовжує мешкати з батьком та допомагати йому.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , про що Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу 03 грудня 1980 року складено відповідний актовий запис №1655, Батьками ОСОБА_2 зазначені: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.12.1980 року. (а.с. 17)

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 2588 від 07.12.2021 року (а.с.18)

Згідно п. 7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2021 року о 13 годині 50 хвилин у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Донбаське промислово-транспортне підприємство» складеного 18 травня 2022 року Форми Н-1/П, затвердженого в.о. начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Брізецькою М.С. 23 травня 2022 року, комісія із спеціального розслідування, ознайомившись з матеріалами розслідування, прийшла до висновку, що, відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, нещасний випадок зі смертельним наслідком із ОСОБА_4 вважати пов`язаним з виробництвом, підлягає обліку на ТОВ «ДОНПРОМТРАНС» та складається акт за формою Н-1/П. (а.с. 6-16)

28.06.2022 року Позивач звернувся із заявою до Відповідач про призначення йому одноразової виплати, передбаченої ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із смертю члена родини - його сина ОСОБА_4 на виробництві. (а.с. 19)

Листом від 07.07.2022 вих. №20.1.16/2542 за підписом в.о. начальника Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Бойко В.Г., відмовлено Позивача в призначенні одноразової виплати, у зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання Позивача не співпадає з реєстрацією проживання його сина ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави для призначення одноразової виплати на сім`ю. Приведено у підтвердження частину другу статті 3 Сімейного кодексу України та роз`яснено, що встановлення фактів, що має юридичне значення, знаходиться у компетенції судових органів. (а.с. 20)

Відповідно до Довідки виданої Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою від 21.12.2022 року уповноваженому власнику ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 - власник та ОСОБА_2 - син. (а.с. 21)

З витребуваної судом з Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради довідки про склад сім`ї зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що станом на 02.03.2023 за відомостями з Реєстру криворізької міської територіальної громади за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , 1951 року народження та ОСОБА_2 , 1974 року народження. (а.с. 47)

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_2 суду показав, що позивач по справі його батько. На даний час він проживає разом з батьком в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . В 2016 році після смерті матері він переїхав жити до батька. В 2008 році його брат ОСОБА_9 розлучився з дружиною та починаючи з 2018 року почав проживати разом з ними в одній квартирі. Бюджет вели спільний з братом та батьком. Батько отримував пенсію по регресу, брат теж надавав кошти до спільного бюджету.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 є сусідом позивача по справі. ОСОБА_9 він знає з дитинства. З 2017 року ОСОБА_9 переїхав жити до батька, він проживав окремо не спілкувався. ОСОБА_9 постійно підтримував батька морально та матеріально, він часто бачив їх разом на вулиці.

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

За вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 3 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що встановлення відповідного факту необхідно позивачу для отримання у подальшому соціальних виплат у зв`язку зі смертю сина.

Правовідносини, що виникла між сторонами, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. № 1105-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1105), Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018р. № 11 (далі - Порядок).

Статтею 46 Конституцією України громадянам України гарантовано право на соціальний захист, що включає право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1105 відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

У відповідності до частини 1 статті 41 Закону № 1105 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після його смерті.

За змістом частини 2 цієї ж статті (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) такими непрацездатними особами є, зокрема: особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Згідно з частиною 3 статті 41 Закону № 1105 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Положеннями частини 6 статті 42 Закону № 1105 ((в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В той же час п.5.1 Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, що затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 встановлено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Пунктом 1.1. вказаного Порядку зазначено, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі - потерпілі) та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.

Позивач у справі 28 червня 2022 року звернулася до відділення Фонду із заявою про призначення на його користь страхових виплат у зв`язку зі смертю сина (одноразової виплати), проте відділення Фонду повідомило йому про відсутність підстав для призначення відповідних виплат, оскільки ним не надано документів, які б підтверджували факт проживання однією сім"єю з померлим сином, та роз"яснено про необхідність звернутись до суду.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Пунктом 2 частини сьомої вказаної статті (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхові виплати складаються, зокрема, зі страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати передбачений, зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) .

Так, відповідно до частини першої зазначеної статті для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

За змістом частини 2 цієї ж статті фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника:

1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;

3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;

4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Вказана норма кореспондується пунктом 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, у якому зазначено перелік документів, необхідних для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, де крім того зазначено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Листом від 07 липня 2022 року № 20-1-16/2542 Криворізьке відділення Управління повідомило позивача про неможливість призначення на його користь одноразових виплат, так як ним до заяви не було додано документів, якими підтверджується факт проживання однією сім"єю, а померлий і позивач були зареєстровані за різними адресами .

Із метою підтвердження факту проживання однією сім"єю з померлим сином Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку позовного провадження, посилаючись на те, що не зважаючи на те, що він та померлий син були зареєстровані за різними адресами, вони проживали з 2018 року за адресою реєстрації позивача, мали спільний побут, вели сумісне господарство.

Згідно із частинами 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Рішенням Конституційного суду України в справі № 1-8/99 (за конституційними поданнями Служби безпеки України та інших про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до кола членів сім`ї належать дружина (чоловік), їх діти і батьки, проте членами сім`ї можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання і ведення спільного господарства, тобто не лише близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Виходячи з аналізу вказаної норми сімейного кодексу, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Отже, критерієм союзу двох осіб, як сім`ї є одночасна наявність трьох обставин: 1) спільне проживання; 2) пов`язаність спільним побутом; 3) наявність взаємних прав та обов`язків.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Необхідно довести ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.

Довести дані обставини можуть допомогти такі документи: свідоцтво про народження дитини, довідка з місця проживання, листи ділового і особистого характеру, фотографії спільного дозвілля тощо. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18).

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не був зареєстрований разом за однією адресою із Позивачем, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина перша статті 90 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проживання позивача та померлого сина з грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю.

Доказування зазначених обставин не може гуртуватись виключно на показах свідків, а так само й на припущеннях.

Допитаний у справі в якості свідка третя особа - другий син позивача, який був зареєстрований разом з батьком у суді зазначив, що померлий брат переїхів до них десь у 2017-2018 році. І вони проживали втрьох, вели спільне господарство, і він і померлий і батько, надавали кошти для купівлі продуктів. Батько свідка (позивач) отримує пенсію за регресом.

У той же час свідок ОСОБА_10 , будучи допитаний під присягаю, зазначив, що бачив позивача із померлим сином, який переїхав до батька десь у 2018 році, а другого сина бачив дуже рідко. Знає зі слів позивача, що сини йому допомогають.

Інших доказів про спільне проживання не представлено, і клопотань про їх надання чи витребування не заявлено. Тобто, факт спільного проживання, ведення спільного побуту та господарства не підтверджений доказами.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що Позивачем не надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_4 членом сім`ї ОСОБА_1 .

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

За таких обставин, позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.81, 89, 258-259, 263-265, 294, 315, 316, 318,319, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2023 року.

Суддя: О. В. Чайкіна