Справа № 210/3269/23
Провадження № 2/177/731/23
У Х В А Л А

24.08.2023

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2023 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області в порядку п. 2 ч.1, 4 ст. 31 ЦПК України, з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ майна. Предметом даного спору є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

23.08.2023 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про передачу вказаної справи за підсудністю до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Вказане клопотання ухвалою суду від 24.08.2023 залишено без задоволення, справа прийнята до провадження судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М.В.

Як слідує зі змісту позову, позивачем заявлено перед судом дві вимоги, одна з яких встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, є вимогою немайнового характеру, а інша поділ квартири придбаної в період проживання без реєстрації шлюбу, є вимогою майнового характеру. Вартість вказаної квартири, згідно договору купівлі-продажу складала 66630 грн.

Позивачем до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Прос удовий збір», а також додано до клопотання копія посвідчення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, пред`явник якого має право пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Розглядаючи вказане клопотання, судом встановлено, що воно не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір», цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі, а саме з вимогами про встановлення факту спільного проживання та поділу майна. Ці правовідносини стосуються захисту прав позивача, що випливають з сімейних правовідносин, а не відносин соціального захисту прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій.

Подібні висновки сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19. Вказана правова позиція системно застосовується в судовій практиці, в тому числі ВС.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) вказано, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні».

Враховуючи викладене, оскільки позивач ОСОБА_1 заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору у справі за його позовом про захист прав у сімейних правовідносинах, а не прав що стосуються соціального захисту як учасника бойових дій, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач, пред`являючи вказаний позов до суду, вказує про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З посиланням на вказану норму закону, позивачем суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Однак, оскільки клопотання позивач про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, позивачем має бути надано до позову документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі визначеному законом.

Так, відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позову майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання фізичною особою позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, враховуючи що позивач подав позов через електронний суд, за вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу), позивач має сплатити судовий збір у розмірі 858,88 грн. (2684 грн х 0,4 х 0,8), про що надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору.

За вимогу майнового характеру, виходячи з ціни позову, зазначеної в позові та яка є ціною за договором купівлі-продажу спірної квартири, позивач має сплатити 858,88 грн (2684 грн х0,4 х 0,8), про що надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак, подана на розгляд суду позовна заява не містить зазначення часток, в який позивач просить суд визнати право власності на спірну квартиру (замість часток вказано «?»). У зв`язку з чим, позивачу необхідно коректно викласти зміст позовних вимог.

Крім цього, при поданні вказаного позову до суду, позивачем не дотримано вимог абз. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Аналогічні положення містить і ст. 43 ЦПК України, на яку посилається позивач як на підставу надсилання копії позову та доданих до нього документів відповідачу в електронній формі. Так, відповідно до ч.6 ст. 43 ЦПК України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Оскільки позивач звернувся до суду в електронній формі, подавши позов з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, то відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України, ним має бути додано по позову докази надсилання відповідачу саме листом з описом вкладення копій поданих до суду документів (позову з додатками), а не засобами електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, поділ майна - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.В. Березюк