Справа № 301/2582/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" серпня 2023 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав із АТ КБ «ПриватБанк» Заяву б/н від 11.10.2018 року. Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується його підписом заяві.
Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження.
При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними умовами є саме Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.
Отже, підписанням ОСОБА_1 заяви між сторонами відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.
Банком, відповідно до виявленого бажання, було відкрито ОСОБА_1 кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.63. Договору короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно п.2.1.1.12.3. Договору.
ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який згідно п.1.1.1.60 Договору розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії картки, і розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором і у порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав.
ОСОБА_1 зобов`язався: на підставі п.2.1.1.5.5. Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7. Договору, а у разі виникнення зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6. на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Відповідно до п.2.1.1.3.3. Договору, відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, згідно п.2.1.1.12.9. Договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу.
Згідно з п.2.1.1.12.7.1.1. Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. Договору.
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1. Договору, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування.
Відповідно до п.2.1.1.12.10. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.
Відповідно до п.2.1.1.2.1. Договору, Договір діє напротязі 20 років з моменту його підписання. Якщо напротязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Ухвалою Іршавського районного суду від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Ляр Д.Ю., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 77, 85).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с.87).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
11 жовтня 2018 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11) і між сторонами був укладений кредитний договір.
У вказаній Анкеті-заяві б/н від 11.10.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що підписанням цієї анкети-заяви він відповідно до ст.634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (далі Умови та правила), які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Відповідач погодився зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє його про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням його погодження повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. З довідкою про систему гарантування вкаладів фізичних осіб він ознайомлений. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувався ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua. Позивач посилається на те, що згідно Кредитного договору б/н від 11.10.2018 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, для чого йому було відкрито кредитний картковий рахунок та надано кредитну картку.
Проте яку саме кредитну картку отримав відповідач у Анкеті-заяві не зазначено.
Як встановлено судом, вищевказана Анкета-заява б/н від 11.10.2018 року, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір встановленого відповідачу кредитного ліміту на кредитну картку, розмір відсотків і порядок їх нарахування, порядок користування кредитними коштами.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» (без дати) за кредитним договором б/н ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки: 1) картка «Універсальна» № НОМЕР_1 з терміном дії 02/22; 2) картка «Універсальна» № НОМЕР_2 з терміном дії 03/23 (а.с.9).
Однак, дату укладення кредитного договору між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 у зазначених довідках не вказано.
Позивач посилається на те, що підписанням 11.10.2018 року Анкети-заяви між сторонами відповідно до ст.634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
До позовної заяви на підтвердження укладення сторонами Договору долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 19-62).
Однак, наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підтверджень, що саме їх у наданій суду редакції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву, і саме ці Умови були чинними станом на день підписання Анкети-заяви із ОСОБА_1 , тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 11.10.2018 року.
Тому відсутні підстави вважати, що банком при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 були дотримані вимоги щодо повідомлення йому про умови кредитування та погодження з відповідачем саме тих умов, які позивач вважав узгодженими.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Дана сума складається з:
З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором. Останнє внесення коштів на погашення заборгованості здійснено 11.03.2023 року у сумі 500 грн., що вбачається з виписки за договором за період з 25.10.2018 року по 15.03.2023 року (а.с.69).
Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 25.10.2018 року по 10.03.2023 року банком застосовувалась:
- процентна ставка 0,00%, 3,50%, 1,70%;
- процентна ставка при порушенні умов кредитування, міс. 0,00%, 3,50%, 1,70%;
- процентна ставка на прострочений кредит, річна 0,00%, 42,00%, 20,40%.
Однак, матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з такими розмірами процентних ставок.
Долучену до позовної заяви копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12) суд вважає лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню відповідачу інформації, необхідної для оцінки пропозиції кредитодавця.
До позовної заяви додано також паспорт споживчого кредиту станом на 12.07.2022 року (а.с.15-18), тобто не станом на підписання відповідачем Анкети-заяви б/н від 11.10.2018 року чи старт його карткового рахунку - 25.10.2018 року.
Тому твердження позивача про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок відповідача по сплаті відсотків за користування кредитними коштами є недоведеним.
Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, не містять підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач підписуючи Анкету-заяву б/н від 11.10.2018 року, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці Умови та правила і погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Вказане відповідає правовим позиціям, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2019 року по справі №382/1131/18 та у постанові від 23.12.2020 року по справі №191/2648/17.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відзиву на позов відповідач не подав.
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» 2684 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з мінімальної ставки судового збору) (а.с.2).
Керуючись ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України,
р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22 серпня 2023 року.
Головуюча: М. О. Пітерських