КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня року місто Київ.

Справа №753/8862/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10709/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року (ухвалено у складі судді Котвицького В.Л.)

у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Акціонерне товариство "Сенс-Банк", приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого документу, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог заяви вказує, що на виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2016 у справі № 753/8862/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Сенс-Банк") заборгованість за кредитним договором № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 у розмірі 1 168 758,42 грн., видано виконавчий лист №753/8862/16 від 24.02.2017.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. подано до Дарницького районного суду м. Києва подання про звернення стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2020 у задоволені вказаного подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2021 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - задоволено.

Зазначена 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 прийнято ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (який уклав кредитний договір № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 з ПАТ "Альфа-Банк"), але не зареєстрована в установленому законом порядку.

У подальшому, 14.09.2021 були проведені електронні торги на ДП «СЕТАМ» з реалізації вказаного майна, яке було продано за 713 936,30 гривень.

ОСОБА_2 09.11.2021 звернулась до приватного виконавця Ляпіна Д.В. з вимогою закінчити (завершити) виконавче провадження № НОМЕР_1 в зв`язку з тим, що все майно, яке вона отримала в спадок після смерті її чоловіка ОСОБА_3 реалізовано на електронних торгах на ДП «СЕТАМ» на користь ПАТ «Альфа-Банк». При цьому відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Однак, незважаючи на те, що всі свої зобов`язання ОСОБА_2 перед стягувачем виконала, ПАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Сенс-Банк") не припинило стягнення боргу з неї за примусовим виконанням виконавчого листа № 753/8862/16, виданого 24.02.2017, хоча при цьому всі правові підстави стягнення боргу перестали існувати, що грубо порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, заявник просить суд задовольнити її заяву та визнати виконавчий лист №753/8862/16 від 24.02.2017, виданий Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року заяву задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2017 у справі № 753/8862/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Сенс-Банк" заборгованості за кредитним договором № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 у розмірі 1 168 758,42 грн.

Не погоджуючись такою ухвалою, представник АТ «Сенс-Банк» - Ременюк Тетяна Олександрівна 15 травня 2023 року, згідно поштової відмітки, подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу та винести постанову, якою заяву залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при її постановленні припустився порушень як норм процесуального, так і норм матеріального права, а також допустив неповне з`ясування обставин справи.

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2006 року у справі № 753/8862/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №2621/0908/88-188 від 16.09.2008 року у розмірі 1168758 (Один мільйон сто шістдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят вісім) гривень 42 копійки.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. було подано до Дарницького районного суду м. Києва подання про звернення стягнення на 1/2 частину квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2020 у задоволені вказаного подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2021 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в встановленому законом порядку було задоволено.

Зазначена 1/2 частина квартири прийнято Боржником в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (який уклав кредитний договір № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 з ПАТ Альфа-Банк"), але не зареєстрована в установленому законом порядку.

У подальшому, 14.09.2021 проведено електронні торги на ДП «СЕТАМ» з реалізації вказаного майна, яке було продано за 713 936,30 гривень.

Однак, виручених коштів недостатньо для погашення заборгованості відповідно до рішення суду від 12.12.2016 року.

Скаржник акцентує увагу на тому, що рішення суду не виконано боржником в повному обсязі відповідно до резолютивної частини рішення, та заявником не наведено обставин про припинення зобов`язальних відносин за кредитом померлого. Відповідно до виконавчого листа, який перебуває на виконанні сума, що підлягає стягненню становить1168758,42 грн.

Крім того, Заявником не надано доказу відсутності іншого успадкованого майна, що відповідно виключає можливість визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому рішенні, на яке посилається суд першої інстанції як на підставу для задоволення заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, підстави для припинення кредитних правовідносин та зобов`язань за договором кредиту не розглядались, судом не оцінювались та не встановлювались. Предметом розгляду справи було стягнення заборгованості.

Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладених у постанові №910/9026/13 від 13 жовтня 2018 року, вказує, що боржником не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився , або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями ст. 432 ЦПК України. Крім того заявником не надано матеріалів спадкової справи та відповідно судом першої інстанції не досліджувалось відсутність іншого спадкового майна, на яке можливо звернути стягнення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

10 липня 2023 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Обґрунтовуючи відзив, вказує, що скаржником не надано заявнику жодних та достатніх доказів правонаступництва прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк». Звертає увагу, що жодні документи, підписані між заявником та АТ «Сенс-Банк», стосовно предмету позову, в матеріалах справи відсутні.

Заявник вважає, що скаржник суперечить сам собі і перекручує обставини даної справи на свою користь, що є ознакою зловживання своїми процесуальними правами. Звертає увагу, що згідно постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року заявник не успадкувала і в неї відсутнє будь-яке інше майно.

Вказує, що скаржник не врахував висновок, зазначений в Постанові ВССУ від 14 грудня 2016 року у справі №557/950/15-ц, а також у постанові Верховного суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, у якій зазначено, що після смерті боржника відбувається заміна його в кредитному зобов`язанні на спадкоємця, який надалі несе відповідальність перед банком у межах вартості майна, одержаного у спадщину».

Заявник зазначає, що початкова вартість вищезазначеної частини квартири була співмірною з сумою боргу - 1 019 909 грн, яку встановив ліцензований експерт, призначений приватним виконавцем Ляпіним Д.В., а потім вищевказане майно було продане з аукціону за нижчою ціною з відома та згодою АТ «Альфа-Банк».

Вважає, що спроби стягувача перекласти залишок незрозумілого боргу на ОСОБА_1 не мають під собою жодних правових підстав, суперечать принципам цивільного судочинства і є лише надуманою маніпуляцією банку, не підтвердженими жодним доказам.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник заінтересованої особи - АТ "Сенс Банк" Тищенко К.О. підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення.

Приватний виконавець до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, розглянувши справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши наявні в справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню суд першої інстанції вважав, що після продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», та відсутності у ОСОБА_1 іншого майна, успадкованого від ОСОБА_3 , всі зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк») припинились на підставі ст.1282 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись в повній мірі з такими висками суду з наступних підстав.

За змістом ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З урахуванням зазначених норм, суд вважає, що до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника, в тому числі і з обставин, що виникли після видачі виконавчого документу.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц.

Задовольняючи заяву суд вважав встановленими такі обставини, що на виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2016 у справі № 753/8862/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк») заборгованість за кредитним договором № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 у розмірі 1 168 758,42 грн. видано виконавчий лист №753/8862/16 від 24.02.2017 (а.с. 13-14 том 3).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.35 том 3).

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. було подано до Дарницького районного суду м. Києва подання про звернення стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2020 у задоволені вказаного подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. було відмовлено (а.с.17-18 том 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2021 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку було задоволено (а.с.5-12, том 3).

Зазначена 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 прийнято ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (який уклав кредитний договір № 2621/0908/88-188 від 16.09.2008 з ПАТ «Альфа-Банк»), але не зареєстрована в установленому законом порядку.

У подальшому, 14.09.2021 були проведені електронні торги на ДП «СЕТАМ» з реалізації вказаного майна, яке було продано за 713 936,30 грн (а.с. 23 том 3).

ОСОБА_2 09.11.2021 звернулась до приватного виконавця Ляпіна Д.В. з вимогою закінчити (завершити) виконавче провадження № НОМЕР_1 в зв`язку з тим, що все майно, яке вона отримала у спадок після смерті її чоловіка ОСОБА_3 реалізовано на електронних торгах на ДП «СЕТАМ» на користь ПАТ «Альфа-Банк». При цьому відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Однак, у своїй відповіді від 09.11.2021 приватний виконавець Ляпін Д.В. відмовив ОСОБА_2 у закритті виконавчого провадження НОМЕР_1, тим самим відмовивши їй у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с.18 том 3).

Також суд вважав, що за відсутності іншого майна успадкованого ОСОБА_1 її зобов`язання припинились, так як вона , як спадкоємець боржника несе відповідальність за його зобов`язаннями лише в межах спадкового майна.

Дослідивши наявні в справі та надані суду докази, колегія суддів встановила, що обставина відсутності іншого спадкового майна, які суд вважав встановленими не були доведеними.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16 вказав на те, що за норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Однак, спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину.

Колегія суддів погоджується, що ОСОБА_1 за виконавчим листом, який суд визнав таким, що не підлягає виконанню може відповідати лише майном спадкодавця, яке вона може успадкувати.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суду не було надано достатньо доказів, які б підтверджували відсутність іншого майна, що належало на момент смерті спадкодавцю, яке ОСОБА_1 може успадкувати та за рахунок якого може бути погашено залишок боргу за виконавчим листом.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків , встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.13 ЦПК України).

В силу ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому в порядку ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Вказуючи на те, що ОСОБА_1 іншого майна не успадкувала від ОСОБА_3 суд посилався на Постанову Київського апеляційного суду від 22.02.2021, однак у вказаній постанові не досліджувалось питання того, чи існувало інше (зокрема, незареєстроване на праві власності) спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Дослідивши зміст вказаної постанови, апеляційний суд встановив, що вона не містить висновків. які б свідчили та були викладені в постанові про те, що іншого спадкового майна після смерті ОСОБА_3 не існує.

При цьому матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , окрім 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 не успадкувала іншого майна, а також доказів того , що такого майна у спадкодавця не було і ОСОБА_1 не з може його прийняти в спадщину після визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заявник не скористалась своїм правом та не подала доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності іншого спадкового майна після померлого ОСОБА_3 .

При цьому апеляційним судом досліджено копії матеріалів спадкової справи №632/2013 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки з їх змісту не можливо встановити чи мав у власності спадкодавець інше майно ані ж квартиру АДРЕСА_1 та чи не успадковувала ОСОБА_1 інше майно, або не зможе успадкувати його після визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с.167-207 том 1).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не довела, що виконавцем вчиняються виконавчі дії з приводу реалізації майна ОСОБА_1 , за рахунок якого вона не повинна відповідати за виконавчим листом, а тому не доведено порушення прав заявника тим, що на виконанні продовжує перебувати виконавчий лист.

Виконавець не встановивши іншого спадкового майна боржника за рахунок якого може бути виконаний виконавчий лист, має право на його повернення.

Разом з тим, стягувач в свою чергу в межах строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, також має право в разі отримання ОСОБА_1 , у спадщину іншого майна продовжувати виконання виконавчого листа за рахунок іншого успадкованого майна.

З огляду на те, що суду не були надані беззаперечні докази відсутності у спадкодавця іншого майна, яке ще може бути успадковане, висновок суду про припинення зобов`язання на підставі виконавчого листа є помилковим.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги в частині недоведеності тих обставин, які суд вважав встановленими та порушення судом норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, АТ «Сенс-Банк» було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн.00 коп. за ставкою, передбаченою Законом України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги ухвалу суду, тому сплачена сума судового збору має бути стягнута з ОСОБА_1 на його користь.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року - скасувати та ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Стягнути с ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» сплачений судовий збір у сумі 2 684 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2023 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська