ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1084/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/3512/22 Категорія: 307000000 Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк Алла Олександрівна;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк Алла Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що вона звернулася до Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк Алли Олександрівни із заявою про прийняття спадщини після її батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа №32/2021.

На даний час спадщина після померлого ОСОБА_3 складається із квартири, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 вартістю 762031,00 грн.

Також в матеріалах спадкової справи є заява від 07 вересня 2021 року про прийняття спадщини від імені сина спадкодавця - ОСОБА_2 , на користь якого спадкодавцем складено заповіт, посвідчений Другою черкаською державною нотаріальною конторою 01 березня 2000 року за реєстраційним № 515. За цим заповітом спадкодавець заповідав все належне йому майно ОСОБА_2 .

При зверненні до нотаріуса Нікітіною Т.В. було надано довідку до акту огляду МСЕК серії 5ЧС №092825 від 03 жовтня 2006 року та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2019 року, якими підтверджується її непрацездатність - інвалідність 3-ї групи. Тому ОСОБА_1 незалежно від наявності заповіту є спадкоємницею згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

В той же час приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. 13 січня 2022 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як з поданих спадкоємцем ОСОБА_1 документів для оформлення спадкових прав на майно померлого ОСОБА_3 вбачається, що відсутні документи, які посвідчують право власності з відповідною реєстрацією права власності та технічна документація на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі яких можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом згідно ст.1241 ЦК України.

Зазначає, що не заперечує про відсутність у неї зазначених документів, так як можливо вони знаходяться у відповідача - її брата ОСОБА_2 , який приховує від неї дані документи або вони взагалі втрачені.

В той же час ОСОБА_1 витребувала в КП ЧООБТІ копію свідоцтва №1441 про право власності на житло від 11 березня 1993 року, відповідно до якого квартира за вказаною адресою дійсно належить ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, позивачка просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 вартістю 190507,40 гривень в порядку спадкування обов`язкової частки спадку після смерті її батька ОСОБА_3 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування обов`язкової частки спадку після смерті батька ОСОБА_3 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3405,80 грн. судових витрат.

Рішення суду обґрунтоване тим, що оскільки ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця була непрацездатною особою, вона має право на обов`язкову частку у спадковому майні.

Суд вказав, що відповідачем не надано доказів на підтвердження підстав для зменшення обов`язкової частки у спадковому майні позивачки, тому визнав за нею право власності на 1/4 частину спірної квартири.

При визначенні розміру судових витрат, що підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки, суд виходив із того, що витрати за виготовлення копії технічного паспорту на квартиру в сумі 650 грн та витрат за банківські послуги в сумі 90 грн не відносяться до судових витрат у розумінні ч. 2 ст. 133 ЦПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить рішення суду в частині стягнення судових витрат з відповідача скасувати повністю, у цій частині змінити рішення, судові витрати понесені позивачем, покласти на позивача; рішення суду в частині визнання права власності за позивачем на спадкове майно змінити, зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з 1/4 до 1/16.

У апеляційній скарзі вказує, що між сторонами відсутній спір, оскільки позивачкою не доведено, що саме у відповідача знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та що позивачка зверталась до відповідача із проханням надати вказані документи.

Зазначає, що суд закрив підготовче провадження у справі та відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, у зв`язку із хворобою відповідача, чим фактично позбавив відповідача можливості заявляти клопотання та належним чином зібрати докази.

Вважає, що судом не було надано належну оцінку доказам, наданим відповідачем, для зменшення розміру обов`язкової частки позивачки у спадковому майні.

Вказує, що судом було прийнято та долучено до матеріалів справи подану позивачкою уточнену позовну заяву, проте право позивача на подання уточненої позовної заяви не передбачено ЦПК України.

Представник позивача адвокат Ліннік М.С. подав відзив на апеляційну скаргу та вказуючи на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2023 року без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_2 15 серпня 2023 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у якому вказав, що не може прибути в судове засідання по причині хвороби, адвокат, який буде представляти ОСОБА_2 у судовому засіданні станом на 15 серпня 2023 року у апелянта відсутній.

Дослідивши клопотання ОСОБА_2 , додані до нього документи та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання та відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Наведені у клопотанні ОСОБА_2 причини неявки в судове засідання не є поважними. Так, додані до клопотання копії Довідки лікаря ОСОБА_4 та Огляду терапевта (сімейного лікаря) від 14 серпня 2023 року свідчать про те, що ОСОБА_2 14 серпня 2023 року звертався до сімейного лікаря зі скаргами на поганий сон, загальну слабкість. Сімейним лікарем 14 серпня 2023 року проведено огляд ОСОБА_2 та призначено йому лікування. Інформації щодо неможливості ОСОБА_2 приймати участь в судовому засіданні 15 серпня 2023 року за станом здоров`я чи перебування на лікуванні вказані документи не містять.

Щодо тверджень скаржника про відсутність у нього адвоката станом на 15 серпня 2023 року, колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи 18 липня 2023 року було відкладено на 15 серпня 2023 року за клопотанням ОСОБА_2 , у якому він вказував, що не знайшов адвоката (а.с. 246). Дії скаржника, який протягом майже місяця з попереднього судового засідання у справі не уклав договір із адвокатом, та у зв`язку із цим повторно просить відкласти розгляд справи, свідчать про бажання скаржника затягнути розгляд справи, тому такі причини не є поважними для відкладення судового розгляду справи.

Колегія суддів також критично оцінює твердження скаржника щодо відсутності у нього станом на 15 серпня 2023 року адвоката, який буде представляти його інтереси, враховуючи, що під час розгляду справи судом першої інстанції представництво інтересів ОСОБА_2 здійснював адвокат Глущенко О.С., якого ОСОБА_2 продовжує вказувати у поданих останнім процесуальних документах (апеляційній скарзі, клопотанні про долучення доказів від 14 серпня 2023 року).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 березня 2021 року, виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Померлий є батьком позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27 серпня 1962 року.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом №1441 від 11 березня 1993, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) від 11 березня 1993 року №1441 та рішенням райвиконкому №48 від 10 березня 1993 року.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 22 березня 2021 року з №89 (спадкова справа №32/21), якою вона приймає спадщину, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 також подав заяву від 07 вересня 2021 року №294 (спадкова справа №32/21) про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 .

Згідно з Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22 березня 2021 року №64022046 заведена спадкова справа №67380924 (номер у нотаріуса 32/2021), відповідно до якої спадкодавцем є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2022 вих.№15/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно зі ст. 1241 ЦК України, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності з відповідною реєстрацією права власності та технічна документація на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі яких можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 18).

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 03 жовтня 2006 року є інвалідом третьої групи безстроково (а.с. 6 зворот).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_3 (1/4 частина), оскільки на час смерті позивач була непрацездатною особою, у зв`язку зі встановленням їй 3 групи інвалідності.

Судом першої інстанції застосовано відповідні норми матеріального права щодо спадкування, надано належну оцінку доказам, які подані сторонами, та правильно визначено, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів про наявність підстав для зменшення судом розміру обов`язкової частки позивача у спадщині, враховуючи відносини між спадкоємцями та спадкодавцем, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Розподіл судових витрат судом першої інстанції також проведено відповідно до положень статей 133, 139, 141 ЦПК України, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду в цій частині.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що між сторонами відсутній спір, оскільки позивачкою не доведено, що саме у відповідача знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та що позивачка зверталась до відповідача із проханням надати вказані документи, є безпідставними, оскільки спір між сторонами виник не з приводу відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а з приводу визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні.

Безпідставними також є посилання скаржника на те, що суд закрив підготовче провадження у справі та відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, у зв`язку із хворобою відповідача, чим фактично позбавив відповідача можливості заявляти клопотання та належним чином зібрати докази.

Так, представник відповідача адвокат Глущенко О.С. звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦПК України у зв`язку із хворобою ОСОБА_2 . До клопотання додано копію огляду терапевта (сімейного лікаря), згідно із яким ОСОБА_2 встановлено діагноз: гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, не уточнена, ГРВІ не уточнена (а.с. 139). Лікувальні заходи: режим домашній, самоізоляція до негативного результату ПЛР зникнення симптомів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу.

В судовому засіданні 26 грудня 2022 року судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки представником відповідача не надано медичної довідки, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу ОСОБА_2 .

При цьому ОСОБА_2 не був позбавлений можливості подавати клопотання та збирати докази у справі до закриття підготовчого провадження у справі, а у випадку необхідності, заявляти клопотання про продовження чи поновлення відповідних процесуальних строків та подавати докази.

Посилання скаржника на те, що судом було прийнято та долучено до матеріалів справи подану позивачкою уточнену позовну заяву, проте право позивача на подання уточненої позовної заяви не передбачено ЦПК України, не впливають на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення. Так, зміст та підстави позовних вимог ОСОБА_1 після подання уточненої позовної заяви не змінилися, а сама назва процесуального документу не впливає на розгляд справи по суті позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Подані ОСОБА_2 15 серпня 2023 року через канцелярію суду документи колегія суддів на підставі статті 367 ЦПК України не приймає, оскільки скаржником не надано доказів неможливості подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

Крім того колегія суддів зазначає, що цивільним процесуальним законодавством на стадії апеляційного провадження справи не передбачено вирішення питання щодо поновлення строку на подання доказів, тому клопотання ОСОБА_2 , подане 15 серпня 2023 року через канцелярію суду, залишається без розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді