Справа № 137/1697/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Хмільницька міська рада Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного кадастрового реєстратора і скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання свідоцтв недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Хмільницька міська рада Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому зазначає, що вона являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який вона отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .

Земельна ділянка під вищевказаним будинком площею 0,2814 га приватизована, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю №261 від 14.04.2000, виданим ОСОБА_3 .

Позов мотивує тим, що прийняти у спадщину вказану земельну ділянку вона не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї.

В процесі виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку, в ході проведення геодизичних робіт виявлено перешкоди у встановленні в натурі меж земельної ділянки, оскільки на території земельної ділянки АДРЕСА_1 розміщена огорожі із суміжними землевласником гр. ОСОБА_2 , яка не відповідає межі Державного акту.

Таким чином, за наявності вищевказаних перешкод у неї не має можливості повноцінно користуватись приватизованою земельною ділянкою, виготовлення технічної документації для присвоєння кадастрового номеру та оформлення спадкових прав.

На неодноразові пропозиції влаштувати огорожу у відповідності до офіційної документації на землю та на прохання звільнити ділянку, відповідачем надано відмову.

Тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом, для захисту порушених прав і просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу існуючої огорожі зі сторони суміжного землевласника ОСОБА_2 , із подальшим переміщенням та влаштуванням паркану у відповідності до межі «від Б до В» ділянки №1, згідно Державного акту на право приватної власності на землю №261 від 14.04.2000 серії ВН-2478. Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача.

19.05.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона зазначає, що відповідно до проведеної експертизи №14898 від 09.06.2020 та додаткової земельно-технічної експертизи №15010 від 01.04.2021, фактична межа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , частково не відповідає межі земельної ділянки №1 визначеній державним актом на право приватної власності на землю №261 від 14.04.2000 року серії ВН-2478.

Крім того, відповідно до координат поворотних точок меж, які є складовою Технічної документації 2020, в межах ділянки ОСОБА_1 частково знаходиться будівля, яка належить ОСОБА_2 .

Дана будівля накладається на земельну ділянку згідно координат поворотних точок меж, які є складовою Технічної документації 2020 року на 1,24 м та на 1,62 м, а тому частина будівлі (сарай), який належить відповідачу ОСОБА_2 розташований (побудований) на земельній ділянці ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначені обставини, змушена звернутисядо суду з уточненою заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу існуючої огорожі та будівлі сараю, туалету зі сторони суміжного землевласника ОСОБА_2 , із переміщенням вищевказаних будівель та паркану у відповідності до межі від точки "Б" від до точки "В" ділянки №1, згідно Державного акту на право приватної власності на землю №261 від 14.04.2000 серії ВН-2478.

До суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вказує, що уточнених позовних вимог не визнає, оскільки вони є необгрунтованими.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує висновком додаткової земельно-технічної експертизою №1510 від 01.04.2021, проте вказаною експертизою не підтверджується факт знаходження будівель відповідача на вказаній земельній ділянці, які на її думку вважає такими, що порушують її права.

В обгрунтування відзиву зазначає, що він є власником земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ВН № 015919 від 03.02.2002 року, відповідно до якого встановлено межі даної земельної ділянки та визначено, що її площа складає 0,3394 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та для ведення підсобного господарства.

Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.02.2001 року він є власником житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 .

В свою чергу, земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить позивачці як спадкоємиці ОСОБА_3 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності ВН №2478.

У вказаних Державних актах визначені межі належних сторонам земельних ділянок, які є погоджені суміжними землевласниками, в тому числі і матері позивачки. При цьому межа між земельними ділянками сторін була визначена по паркану між вказаними ділянками, що підтверджується протоколом погодження меж земельної ділянки від 18.11.2000 року.

Висновками експертиз встановлено, що фактично межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 проходить по належному відповідачу паркану, стіні господарських будівель та зміщена в бік належної йому земельної ділянки порівняно з межею визначеною в державних актах.

Дані обставини підтверджують те, що існуючий паркан та господарські будівлі належні йому на праві приватної власності знаходяться на належній йому земельній ділянці по АДРЕСА_2 , та не перебувають на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Тобто, ним не допущено жодних порушень прав позивача ОСОБА_1 на землю, а тому її позовні вимоги до задоволення не підлягають.

16.11.2021 до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив ОСОБА_2 , в якому зазначає, що за результатами додаткової земельно-технічної експертизи №1510 від 01.04.2021 підтверджено розташування будівлі ОСОБА_2 на її земельній ділянці.

Посилання ОСОБА_2 на те, що нібито вона порушує його права не відповідає дійсності і спростовується результатами експертиз. Просить задовольнити її позовні вимоги.

26.10.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , в якій зазначає, що позивач ОСОБА_1 порушує його право на користування належною йому на праві власності земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , оскільки фактично користується частиною належної йому земельної ділянки.

Вважає, що реєстрація в Державному земельному кадастрі відомостей про земельні ділянки кадастровий номер :03:000:1215 та кадастровий номер :03:000:1216 по АДРЕСА_1 та відповідно реєстрація за ОСОБА_1 права власності на вказані земельні ділянки були здійсненні незаконно та порушують його права за наступних обставин.

Так, межі між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 були погоджені власниками земельних діялнок під час виготовлення Державних актів на право приватної власності на землю.

Відповідно до висновків експертів №СЕ-7304-1-968.18 від 06.08.2018 та №14898 від 09.06.2020 за результатами проведення земельно-технічної експертизи встановлено, що фактична межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 зміщена в бік земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 порівняно з межею визначеною в державному акті, що видавався матері ОСОБА_1 . Фактична межа земельної ділянки по АДРЕСА_1 частково не відповідає межі визначеній у Державному акті. Тобто, ОСОБА_1 фактично користується належною йому частиною земельної ділянки, чим порушує його право власності на неї та перешкоджає у належному користуванні.

Позов мотивує тим, що виготовлення технічної документації із землеустрою від 21.07.2020 відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зміна меж земельної ділянки при невідповідності площі земельної ділянки допускається за письмовим погодження з особами, яким належить право власності на суміжні ділянки. Проте, при її виготовленні будь-яких письмових погоджень він як власник суміжної земельної ділянки не надавав і до нього з цього приводу ніхто не звертався, а тому така документація ОСОБА_1 була виготовлена незаконно.

Відповідно і незаконною є подальша реєстрація відомостей про земельні ділянки та є недійсними свідоцтва про право на спадщину, а також рішення щодо реєстрації їх на підставі права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стало можливим після внесення відповідних даних до Державного земельного кадастру.

Вказаними документами порушується його право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , оскільки ними фактично затверджено зміну площі та межі земельної ділянки ОСОБА_1 за рахунок його земельної ділянки.

Тому змушений звернутися до суду з зустрічним позовом і просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_2 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути йому зайняту нею частину земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідно до межі визначеній в таблиці №1 додатку №1 до висновку експерта №СЕ-7304-1-968.18 від 06.08.2018 року.

Визнати недійсними свідоцтва на спадщину за заповітом №2-23 видане 08.02.2021 року та свідоцтво на спадщину за заповітом №2-24 видане 08.02.2021 року.

Скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі технічної документаціії із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаної 21.07.2020 року ФОП ОСОБА_4 .

Скасувати рішення індексний номер 56502163 від 08.02.2021 року прийнятого Літинською державною нотаріальною конторою Вінницького районного нотаріального округу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та індексний номер 56501876 від 08.02.2021 року прийнятого Літинською державною нотаріальною конторою Вінницького районного нотаріального округу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_1 .

Також просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1816 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору, 15 000 грн. відшкодування витрат на правничу допомогу та 18 900 грн. відшкодування витрат за проведення експертизи №664 від 30.03.2023 р.

16.11.2021 надійшов відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , де вона вказує, що зустрічні позовні вимоги не підтверджені жодними документами чи доказами. Його посилання на висновки експертизи від 06.06.2020 не можуть братися до уваги, оскільки після неї була виконання додаткова земельно-технічна експертиза, яка чітко вказує, що на її земельній ділянці частково знаходиться будівлями ОСОБА_2 , що порушує її право як власника. Тому просить у його зустрічному позові відмовити повністю.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 . І коли стала виготовляти документи на землю вияснилось, що в неї значно менша площі земельної ділянки, частина якої виходить на земельну ділянку ОСОБА_2 . Проте на даній частині землі ним побудований паркан, сарай та туалет. Вказує, що побудовані ним споруди порушують її права як власника земельної ділянки, вона не може вільно користуватись нею. Тому просить її позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнає в повному обсязі. Зазначила, що викладені обставини не відповідають дійсності і не підтверджуються жодними доказами. Тому просить в його задоволенні відмовити.

Представник відовідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Гурба В.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав повністю та просить в їх задоволенні відмовити. Суду пояснив, що між покійною матір`ю позивачки ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_2 під час виготовлення державних актів про право власнсоті на земельні ділянки, як власниками суміжних меж було погоджено та затверджено відповідні межі.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 . Ним на його ділянці було здійснено будівництво паркану, споруд, а тому ним не було допущено порушень прав на землю позивачки. Тому в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просить відмовити в повноум обсязі.

Щодо зустрічного позову зазначив, що ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_3 , набула у свою власність вказану земельну ділянку площею 0,2814 га в порядку спадкування згідно Державного акту на право приватної власності на землю ВН № 2478 ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Проте, в дійсності за ОСОБА_1 на праві власності було зареєстровані земельні ділянки загальною площею 0,2967 га, а саме - кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га та кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га.

Таким чином, за ОСОБА_1 на праві власності було зареєстровано земельну ділянку по АДРЕСА_1 , яка на 0,0153 га (0,2967 га - 0,2814 га) більша чим належала її матері відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ВН № 2478.

Реєстрація за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку більшої площі стало можливим внаслідок виготовлення за її замовленням технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.07.2020 року та подальшої державної реєстрації на підставі вказаної технічної документації в Державному земельному кадастрі відділом у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру Вінницькій області відомостей про земельні ділянки кадастровий номер :03:000:1215 та кадастровий номер :03:000:1216.

При цьому, визначена в технічній документації з землеустрою від 21.07.2020 року межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не відповідає межі визначеній в державних акта про право власності на землю, що видавались ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Таким чином, підтверджується факт порушення прав ОСОБА_2 на користування належною йому земельною ділянкою з боку ОСОБА_1 , яка фактично користується частиною належної відповідачу земельної ділянки. Тому просить зустрічний позов задовільнити. Представник третьої особи Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву про розгляд справи без представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відовідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Гурба М.В., дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН-2478 (а.с.5 т.1) судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,25 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,1567 га для ведення особистого підсобного господарства. Крім того, з даного документу встановлено, що зовнішні межі даної земельної ділянки погоджені із суміжними землевласниками, в тому числі із гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Журавненської сільської ради за №692 від 21.09.2015 р. (а.с.6 т.1) у власності ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.7 т.1) 29.05.2015 ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 1,8181 га для ведення товарного товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Із копії договору (а.с.8 т.1) встановлено, що між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Копія відповіді ФОП ОСОБА_6 від 19 серпня 2014 рок (а.с.9-10 т.1) вказує, що за участю спеціаліста землевпорядника сільської ради та замовника гр. ОСОБА_1 було проведено польові роботи по кадастровій зйомці даних земельних ділянок з метою визначення площі земельних ділянок та лінійних промірів.

При проведенні кадрової зйомки встановлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 зі сторони АДРЕСА_1 , між суміжним землевласником гр. ОСОБА_2 обмежена існуючою дерев`яною огорожею, яка була встановлена більше 20 років назад, тобто до видачі вищезазначеного державного акта на право приватної власності на землю та стежкою. Із іншої сторони земельна ділянка обмежена існуючою огорожею (металева сітка) та стежкою.

Після опрацювання польових вимірів було встановлено, що фактичні проміри земельних ділянок гр. ОСОБА_1 із усіх сторін не відповідають державному акту на право приватної власності на землю серії ВН-2478, виданого в свій час ОСОБА_3 , а також площа земельних ділянок яку фактично використовує гр. ОСОБА_1 є значно більшою ніж зазначено в державному акті.

Для завершення робіт по виготовленню Технічної документації, гр. ОСОБА_1 необхідно погодити межу своєї земельної ділянки із суміжними землевласниками. Однак, гр. ОСОБА_1 не погоджується з фактичною межею земельної ділянки із сусідом ОСОБА_2 , а вимагає на зміну її відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю, серії ВН-2478 змістивши межу земельної ділянки в сторону гр. ОСОБА_2 , на що він не згідний.

Із копій технічної документації на землю гр. ОСОБА_2 №11/271 від 06.09.2001 р. по складанню державного акта на право приватної власності на землю на території Журавненської сільської ради за адресою АДРЕСА_1 (а.с.47-62 т.1) судом встановлено, що у даній технічній документації наявні чітко встановлені межі земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 .

Дані межі погоджені із суміжними землевласниками, в тому числі ОСОБА_7 , про що стоїть її підпис. Спірні питання відсутні. Даний факт підтверджується Протоколом погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки від 18.11.2000 р. (а.с.55 т.1).

Із копій технічної документації на землю гр. ОСОБА_7 №11/277 від 10.09.2001 р. по складанню державного акта на право приватної власності на землю на території Журавненської сільської ради за адресою АДРЕСА_1 (а.с.66-85 т.1) судом встановлено, що у даній технічній документації наявні чітко встановлені межі земельних ділянок, які належать ОСОБА_7 .

Дані межі погоджені із суміжними землевласниками, в тому числі ОСОБА_2 , про що стоїть його підпис. Спірні питання відсутні. Даний факт підтверджується Протоколом погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки від 18.01.2000 р. (а.с.76 т.1).

На виконання ухвали суду, за клопотанням ОСОБА_1 , від 16.01.2018 Хмельницькою філією ТОВ «СНЕУ» було проведено судову земельно-технічну експертизу і відповідно до Висновку експерта №СЕ-7304-1-968.18 з додатками до нього (а.с.222-244 т.1) судом встановлено, що фактична межа між земельними ділянками по АДРЕСА_3 не відповідає межі від «Б до В» ділянки №1 згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 , з урахуванням технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на землю, інвент. №11/277 від 10.09.2001 р.

Невідповідності проходження фактичної межі між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та межі від "Б до В" ділянки №1 згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 , з урахуванням технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на землю, інвент №11/277 від 10.09.2001 графічно фідображені в додатках до висновку у таблиці №1 (додаток №1).

Проведення фактичної межі між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у відповідність до правовстановлюючих документів на земельні ділянки, можливо шляхом зміни фактичного користування земельними ділянками по АДРЕСА_3 , у відповідності до межі, відображеної на ситуаційному плані, наведеному у таблиці №1 в додатках до висновку (додаток №1), або через передбачений п. 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про Державний земельний кадастр" порядок, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

05.06.2020 ОСОБА_1 уклала Договір №327-09 з ФОП ОСОБА_4 на розробку технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.139-142 т.2).

В судовому засіданні досліджено Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №14898 від 09.06.2020 ТОВ "Київський експертно-дослідний центр" виконаної за заявою ОСОБА_1 (а.с.196-217 т.2) фактична межа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , частково не відповідає межі земельної ділянки №1 визначеній Державним актом на право приватної власності на землю №261 від 14.04.2000 року, серії ВН-2478 з урахуванням технічної документації по складанню державного акту та каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки АДРЕСА_4 від точки А до ОСОБА_8 .

Відповідно до копії Висновку експерта за результатами проведення додаткової земельно-технічної експертизи №15010 від 01.04.2021 ТОВ "Київський експертно-дослідний центр" виконаної за заявою ОСОБА_1 (а.с.220-231 т.2) фактичні межі земельної ділянки по АДРЕСА_5 (станом на 20.01.2020), а також, межі земельної ділянки АДРЕСА_6 не відповідають визначеними координатами поворотних точок меж, що містяться у Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_5 .

Також в судовому засіданні досліджено спадкові справи №564/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.96-106 т.3) та за №418/2002 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 (а.с.107-127 т.3) встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після ОСОБА_9 і отримала у спадщину після його смерті грошові вклади, земельну ділянку площею 0,4067 га.

ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,8181 га, земельну ділянку площею 0,1100, земельну ділянку площею 0,0467 га та земельну ділянку площею 0,2500 га.

Відповідно до висновку експерта №664 від 30.03.2023 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с.235-246 т.3) межа земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1215 від точки А до точки Г та межа земельної ділянки :03:000:1216 від точки А до точки Д, що визначені в кадастрових планах земельних ділянок з Державного земельного кадастру та технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 , виготовленій ФОП ОСОБА_4 у 2020 році, не відповідає межі земельної діялнки по АДРЕСА_1 , що визначена в Державному акті на право приватної власності на землю 1-ВН 015919 від 03.02.2002 року, виданому ОСОБА_2 та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що визначена в Державному акті на право приватної власності на землю ВН №2478 від 14.09.2000 року на ім`я ОСОБА_3 .

При порівнянні державних актів на право приватної власнсоті на землю 1-ВН 015919 від 03.02.2002 року та ВН №2478 від 14.09.2000 року з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої ФОП ОСОБА_4 встановлено, що довжина спільної межі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зменшилась на 2 м 17 см, а площа земельної ділянки ОСОБА_1 збільшилась на 0,0153 га.

Порівняти координати поворотних точок меж відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю ВН №2478 від 14.09.2000 року ( ОСОБА_1 ) та 1-ВН 015919 від 03.02.2002 ( ОСОБА_2 ) із координатами поворотних точок меж визначених технічною документацією із землустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлено ФОП ОСОБА_4 неможливо, оскільки вони обчислені у різних системах координат. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.78 Земельного кодексу України, - Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.6 ст.106 Земельного кодексу України, - Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, - Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Відповідно до ст. 19 Конституції України вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Так, згідно з ч.1 ст.107 Земельного кодексу України, - Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до п.4 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр, - У разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки.

Відповідно до пунктів в та г ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угод недійсними та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України Про Державний земельний кадастр рішення Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду.

У відповідності до ч.1 ст.37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ст.1301 ЦК України, - Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на наведене суд констатує, що позивачем за первісним позовом належним чином не доведено обставини вчинення перешкод відповідачем, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову слід відмовити за наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 , є власником земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

Вказані земельні ділянки належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ВН № 2478 від 14.09.2000 року, відповідно до якого встановлено межі даних земельних ділянок та визначено, що їх загальна площа складає 0,4067 га.

21.07.2020 року ОСОБА_1 виготовила технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі вказаної технічної документації в Державному земельному кадастрі відділом у Літинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було здійснено державну реєстрацію відомостей про земельні ділянки кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства та :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також отримала 08.02.2021 року свідоцтва про право на спадщину та зареєструвала право власності на вказані земельні ділянки.

Проте, за результатами проведених судових земельно-технічних експертиз було встановлено порушення спільної межі між земельними ділянками сторін.

Зокрема встановлено, що фактична межа між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не відповідає межі від Б до В ділянки № 1 визначеної в державному акті ВН № 2478 від 14.09.2000 року, виданого ОСОБА_10 та визначеної в державному акті І-ВН № 015919 від 3.02.2002 року, виданого ОСОБА_2 .

Судовим експертом було вказано, що довжина спільної межі вказаних земельних ділянок зменшилась на 2,17 метри, а площа земельної ділянки належної ОСОБА_1 збільшилась на 0,0153 га.

Суд вважає, що таке збільшення відбулося в результаті порушенням вимог чинного законодавства з виготовлення технічної документації з землеустрою від 21.07.2020 року.

За таких підстав, вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні належної їй земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом демонтажу належних ОСОБА_2 існуючої огорожі та будівлі сараю, туалету з їх переміщенням у відповідності до меж від точки Б до точки В ділянки № 1, згідно державного акту на право приватної власності на землю № 261 від 11.04.2000 року серії ВН-2478 до задоволення не підлягають, оскільки суду не надано жодного доказу того, що будівлі належні ОСОБА_2 паркан, сарай та вбиральня знаходяться на належній їй земельній ділянці, межі якої визначені державним актом ВН № 2478 від 14.09.2000 року.

Щодо вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 суд приходить до наступного.

Зокрема, межа між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , була визначена державними актами та технічною документацією по їх виготовленню та була погоджена між суміжними землевласниками ОСОБА_2 та покійною ОСОБА_3 .

Про те, що ОСОБА_1 виготовлялася нова технічна документація по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок відповідачу за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 , зокрема встановлена невідповідність меж, відомо не було.

При виготовленні вказаної технічної документації та відповідній зміні межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не було отримано письмового погодження на таку зміну від ОСОБА_2 , як власника суміжної земельної ділянки.

Відповідно зміна меж земельних ділянок є можливою лише при виявленні помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок, та виключно за письмовим погодженням з власником суміжної земельної ділянки.

Проте, жодних помилок у визначенні площ та/або меж земельної ділянки АДРЕСА_1 встановлено не було.

Відповідно були відсутні підстави для виготовлення нової технічної документації з землеустрою від 21.07.2020 року на підставі якої відбулась подальша реєстрація відомостей про земельні ділянки, яка була проведена на підставі вказаної технічної документації зі зміною первинних меж та площі земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Суд не бере до уваги висновки експертів замовлені ОСОБА_1 за №14898 від 09.06.2020 та за №15010 від 01.04.2021 як висновки експерта, оскільки вони не призначались судом, але дослідженні судом лише як письмовий доказ.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 здійснена за відсутності законних підстав, а тому суд вважає необхідним зобов`язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 зайняту нею частину земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідно до межі визначеній в таблиці №1 додатку №1 до висновку експерта №СЕ-7304-1-968.18 від 06.08.2018 року.

Судом встановлено, що технічна документація від 21.07.2020 року була виготовлена ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді і знаючи про наявність спору вона свідомо не повідомила виконавця робіт по виготовленню технічної документації та не погодила меж земельних ділянок з ОСОБА_2 , що призвело до порушення прав ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що технічна документація від 21.07.2020 року була виготовлена ОСОБА_1 в незаконний спосіб, а тому відповідно є незаконною і подальша реєстрація відомостей про земельні ділянки кадастровий номер :03:000:1215 та кадастровий номер :03:000:1216.

Суд вважає, що оскільки встановлено порушення меж земельної ділянки ОСОБА_2 , які підлягають відновленню відповідно до Державних актів серії ВН № 2478 від 14.09.2000 року, виданого ОСОБА_10 та серії І-ВН № 015919 від 3.02.2002 року виданого ОСОБА_2 та межі визначеній в таблиці №1 додатку №1 до висновку експерта №СЕ-7304-1-968.18 від 06.08.2018 року.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування рішення державного кадастрового реєстратора і скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання свідоцтв недійсними також підлягають до задоволення.

В зв`язку з цим, права ОСОБА_2 на належну йому земельну ділянку підлягають захисту шляхом визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування рішення державного кадастрового реєстратора про реєстрацію відомостей про земельні ділянки на підставі технічної документації з землеустрою від 21.07.2020 року та рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказані земельні ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі: на професійну правничу допомогу та повязанні із залученням експертів та провпднням експертиз. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи ту обставину, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Хмільницька міська рада Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено, тому витрати понесені позивачем за первіним позовом та відповідачем за зустрічним позовом - ОСОБА_1 слід залишити за нею. Судові витрати понесені відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають до стягнення з ОСОБА_1 , оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову. За таких підстав, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1816 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору, 15 000 грн. відшкодування витрат на правничу допомогу та 18 900 грн. відшкодування витрат за проведення експертизи №664 від 30.03.2023 р. Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 258-265, 268,293,294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Хмільницька міська рада Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного кадастрового реєстратора і скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання свідоцтв недійсними задовільнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою АДРЕСА_2 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 зайняту нею частину земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідно до межі визначеній в таблиці №1 додатку №1 до висновку експерта №СЕ-7304-1-968.18 від 06.08.2018 року.

Визнати недійсним свідоцтво на спадщину за заповітом №2-23 видане 08.02.2021 року державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнати недійсним свідоцтво на спадщину за заповітом №2-24 видане 08.02.2021 року державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства на підставі технічної документаціії із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаної 21.07.2020 року ФОП ОСОБА_4 .

Скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі технічної документаціії із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаної 21.07.2020 року ФОП ОСОБА_4 .

Скасувати рішення індексний номер 56502163 від 08.02.2021 року прийнятого Літинською державною нотаріальною конторою Вінницького районного нотаріального округу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1216 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за ОСОБА_1 .

Скасувати рішення індексний номер 56501876 від 08.02.2021 року прийнятого Літинською державною нотаріальною конторою Вінницького районного нотаріального округу про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:1215 площею 0,0467 га для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1816 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору, 15 000 грн. відшкодування витрат на правничу допомогу та 18 900 грн. відшкодування витрат за проведення експертизи №664 від 30.03.2023 р.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.