Справа №478/909/23 пров. №2/478/202/2023
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

26 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 , зареєстрований 10 січня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис за №02.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10 січня 1992 року вона разом із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис за №02. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2018 року вони припинили спільне проживання, причиною розлучення являється те, що відповідач зловживає спиртними напоями, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, у зв`язку з чим припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом, просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

В силу ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Матеріали справи вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з серпня 2018 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.

За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 10 січня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №02, розірвати.

Позивач ОСОБА_1 , яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, надалі вона іменується шлюбним прізвищем « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новобузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Повний текст рішення складено 15.08.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко