Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/1542/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Позарецької С.М.

секретаря - Щокань В.М.

за участю

представника

позивача за довіреністю Блізнєцова Є.А.

представника відповідача

адвоката Шмиголь О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.12.2022 в м. Черкаси по вул. Чигиринська сталася ДТП за участю транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу (мотоцикл) Tekken 250 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний ОСОБА_1 транспортний засіб (автомобіль) зазнав механічних пошкоджень.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 року (справа №711/636/23, провадження № 1-кп/711/265/23) визнано ОСОБА_2 винним у порушенні ПДР України.

На момент настання ДТП, відповідальність водія ОСОБА_2 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, і належний ОСОБА_1 транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , також не був забезпеченим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, у позивача немає підстав для звернення в МТСБУ для виплати страхового відшкодування.

З метою розрахунку нанесеного позивачеві матеріального збитку, на його замовлення було проведено судове авто-товарознавче дослідження (експертиза), що здійснив судовий експерт Березовський А.А., в результаті якого було складено висновок експерта № 12 від 23.01.2023.

Крім того, позивач вказує, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про проведення експертного огляду пошкодженого транспортного засобу і на ньому був присутній його представник ОСОБА_4 , що зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу, про що свідчить його підпис.

Відповідно до висновку експерта № 12 від 23.01.2023: С (ринкова вартість транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП), складає 167 032грн. 00 коп.; Свр (вартість відновлювального ремонту FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ), складає 133 107 грн. 06 коп.; Сврз (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 ), складає 53 976 грн. 86 коп.

Отже, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на свою користь розмір понесених матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, що складають 133 107 грн. 06 коп.

Також, як зазначено у позові, позивачем було сплачено на користь судового експерта ОСОБА_5 кошти в розмірі 4180 грн. 00 коп. за проведення судового авто-товарознавчого дослідження та складання судової експертизи № 12 від 23.01.2023, що підтверджується рахунком № 86 від 27.12.2022, квитанцією № 34 від 29.12.2022 та актом наданих послуг від 23.01.2023, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати в розмірі 4 180 грн. 00 коп.

Крім того, позивач вказує, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_2 позивачеві, як власнику пошкодженого транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: - глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки даний автомобіль використовувався позивачем як у повсякденному житті, так і під час виконання своїх робочих поїздок. За допомогою пошкодженого автомобіля він постійно здійснював поїздки до медичних закладів з метою підтримки власного здоров`я та здоров`я своєї сім`ї. Не можливість використання автомобіля призвело до незапланованих додаткових сімейних витрат, зокрема на використання громадського транспорту та таксі; - після пошкодження транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач постійно, відчуваючи напруження в родині та, будучи не в змозі пересуватися на автомобілі, фактично змушений замість владнання свого життя та життя своєї родини звертатися до суду та захищати протизаконно порушені права; - душевних переживань з приводу наявного страху керувати транспортними засобами після настання даної дорожньо-транспортної пригоди; - зазначені обставини, в які позивач був поставлений неправомірними діями відповідача та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття, а також сприяли накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у: емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, плаксивості, підвищеній тривожності, образливості, а також наявне погіршення сну.

В результаті ДТП позивачем було понесено душевні страждання, які, як він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна, а саме автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача моральну шкоду в розмірі 15000грн. 00 коп.

Таким чином позивач просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 на свою користь понесені матеріальні збитки, в розмірі 133 107 грн. 06 коп., моральну шкоду, в розмірі 15 000 грн. 00коп., судові витрати - кошти, що сплачені за проведення судової експертизи, в розмірі 4 180грн. 00 коп., а також судові витрати судовий збір в сумі 2446 грн. 47 коп.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені документально підтверджені судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу, підтвердження яких будуть надані додатково.

Ухвалою суду від 31.03.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачем подано відзив на позов, за яким просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме, стягнути з нього на користь позивача 53976грн. 86коп. та судові витрати за проведення експертизи, пропорційно до розміру задоволених вимог. Зазначено, що виходячи з результатів висновку експерта №12 від 23.01.2023, який долучено представником позивача до позовної заяви: «розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Mondeo р.н. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка сталася 0.12.2022, складає 53976,86 грн». Доводи представника позивача про те, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Mondeo р.н. НОМЕР_3 , дорівнює вартості відновлюваного ремонту даного автомобіля у сумі 133107,06 грн. є безпідставними, оскільки вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля визначена без урахування фізичного зносу, притому, що автомобілю Ford Mondeo р.н. НОМЕР_3 на момент ДТП більше 15 років.

Відповідач вказує, що позивач необґрунтовано визначив, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Mondeo р.н. НОМЕР_3 , дорівнює вартості відновлюваного ремонту вищезазначеного автомобіля без урахування його фізичного зносу.

Виходячи з вищевикладеного, вважає, що сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Mondeo р.н. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка сталася 02.12.2022, складає 53976,86 грн. (відповідно до висновку експерта №12 від 23.01.2023).

В іншій частині позову просить відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив, за яким просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подані письмові заперечення на відповідь, за якими просить задовольнити позовні вимоги частково, враховуючи доводи відзиву.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, враховуючи викладені у позовній заяві обставини. Вказав, що позивач є власником пошкодженого транспортного засобу, але під час ДТП ним керувала інша особа. Зазначив, оскільки МТСБУ не може виплатити страхове відшкодування, а тому за пред`явленими позовними вимогами повинен відповідати відповідач, який притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідач не оспорює висновки дослідження, а тому розмір шкоди становить 133107грн., 06коп. розмір відновлювального ремонту. Також, представник відповідача був присутній при огляді транспортного засобу і жодних зауважень не заявляв. Крім того, позивачу відповідачем було завдано моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 15000грн. Зазначив, що позивачу відповідачем нічого не відшкодовано; транспортний засіб частково відремонтований, але акти виконаних робіт відсутні. На запропонований відповідачем розмір відшкодування 51000грн., позивач не погоджується. Докази про витрати щодо правничої допомоги будуть подані додатково.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідачем визнаються обставини вчиненого ДТП і дійсно, його транспортний засіб не був застрахований. Між тим, відповідач не визнає суму відшкодування. Так, згоден сплатити позивачу 53976грн. 86коп., як матеріальну шкоду щодо пошкодженого транспортного засобу, а решта не визнає. Що стосується судових витрат, то це питання слід вирішити пропорційно до задоволених вимог. Вважає, що висновком визначено розмір матеріальної шкоди, який визнається відповідачем, а розмір відновлювального ремонту вказаний лише у дослідницькій частині висновку, який брати до уваги не можна. Вважає, що розмір відновлювального ремонту не обгрунтований, враховуючи, що підтверджень проведеного ремонту ТЗ не надано. Крім того, після ДТП транспортний засіб використовувався як таксі, а тому моральна шкода позивачу не завдана. Вважає, що позивач має намір покращити стан транспортного засобу, який використовувався 15 років. Позивач не має права на відшкодування йому витрат з надання правничої допомоги, оскільки його представник не є адвокатом. Також зазначив, що необхідності призначати та проводити авто-технічну/авто-товарознавчу експертизу немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенні за таких підстав:

встановлено, що 02.12.2022 в м. Черкаси по вул. Чигиринська сталася ДТП за участю транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу (мотоцикл) Tekken 250 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний ОСОБА_1 транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 13.12.2017.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 року (справа №711/636/23, провадження № 1-кп/711/265/23) ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР України. Крім того, його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_6 і закрите кримінальне провадження.

На момент настання ДТП, відповідальність водія ОСОБА_2 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, і належний ОСОБА_1 транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 також не був забезпеченим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, у позивача немає підстав для звернення в МТСБУ для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертизи №12 від 23.01.2023, складеного експертом Березовським А.А., який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, має право на проведення такого виду експертиз, - розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на 02.12.2022, становить 53976грн. 86коп. (С (ринкова вартість транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП), складає 167 032грн. 00 коп.; Свр (вартість відновлювального ремонту FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ), складає 133107 грн. 06 коп.; Сврз (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 53976 грн. 86 коп.). Тобто, у висновку експертизи визначено, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного КТЗ складає 133107грн. 06коп.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 19.01.2023, при цій дії були присутні володілець (водій) транспортного засобу ОСОБА_3 та представник ОСОБА_2 адвокат Шмиголь О.Г. Зауваження до протоколу відсутні.

За даними рахунку №86 від 27.12.2022, вартість за проведення експертизи становить 4180грн. 00коп., враховуючи акт наданих експертом послуг від 23.01.2023 та, яка сплачена експерту позивачем 29.12.2022, про що свідчить квитанція №34.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019р. справа №676/518/17).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Під час розгляду справи сторони через представників погодились з тим, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів застрахована ними не була.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок, який підтриманий Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 у справі №686/17155/15-ц, про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, за результатами розгляду справи судом встановлено, що з-за неправомірних дій відповідача, порушення ним Правил дорожнього руху України сталася ДТП, внаслідок чого транспортний засіб, належний позивачу, був пошкоджений. На час розгляду справи відповідачем матеріальна шкода позивачу відшкодована не була ні в якому розмірі. Незважаючи на визнання ним розміру шкоди 553976грн. 86коп. та заперечення розміру шкоди, вказаної позивачем 133107грн. 06коп., позовні вимоги щодо відшкодування позивачу шкоди саме у розмірі 133107грн. 06коп. (як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного КТЗ) підлягають до задоволення. Так, як зазначалось вище, висновком експертизи від 23.01.2023 під час проведення відповідного авто-товарознавчого дослідження, оглядом експертом пошкодженого транспортного засобу, - визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного КТЗ, яка становить 133107грн. 06коп. При цьому, безпідставними є твердження сторони відповідача про те, що оскільки такий висновок відсутній у резолютивній частині цього висновку експертизи, то відсутні і підстави для задоволення позову у такому розмірі. Слід зазначити, що сам же відповідач визнав результати експертного дослідження, його представник брав участь в огляді експертом пошкодженого транспортного засобу, жодними належними доказами його не спростував і на пропозицію суду в судовому засіданні представник відповідача заявив, що не має необхідності призначати та проводити по справі будь-яку експертизу.

Крім того, безпідставними є доводи сторони відповідача і про те, що після ДТП транспортний засіб автомобіль марки FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по місту, а тому позивачу не було завдано шкоди у розмірі, визначеному позивачем, в тому числі і моральної. Так, надані до відзиву скріншоти із зображеннями автомобіля д.н.з. НОМЕР_3 , начебто, без пошкоджень, жодним чином не доводять обставин того, що ці знімки були здійснені після ДТП, яка мала місце 02.12.2022. Слід зауважити, що під час розгляду справи представником відповідача було повідомлено суду, що дата події щодо руху цього автомобіля, зображеного на фото, не відома. Також, й відсутні докази про те, що цей автомобіль знаходився у русі, зважаючи на твердження сторони відповідача.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що позивач має намір збагатитися за рахунок відповідача (покращити стан автомобіля), при обставинах, що автомобіль використовувався ним п`ятнадцять років до події ДТП, оскільки спір виник саме з-за неправомірної поведінки відповідача, що й призвело до пошкодження рухомого майна, належного позивачу та необхідності відновлення прав останнього у спосіб, який відповідає нормам ст. 16 ЦК України.

Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачу відповідачем моральної шкоди у розмірі 15000грн., то слід зазначити наступне:

відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

ЄСПЛ у справі «THOMA v. LUXEMBOURG» № 38432/97 від 29.03.2001 використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається, зокрема в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Так, у рішеннях «THOMA v. LUXEMBOURG», «CALOCv. FRANCE» та «NIEDBALAv. POLAND» ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про те, що доведеними є обставини про пошкодження відповідачем рухомого майна, належного позивачу. Відповідно, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини й про те, що йому завдано відповідачем моральної шкоди. Враховується наявність встановлених фактів пошкодження майна позивача, протиправність дій відповідача щодо позивача, глибина душевних страждань (наявність негативних наслідків негативні емоції, напруга, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя). Між тим, оцінена позивачем моральна шкода у розмірі 15000грн.00коп. є явно завищеною, а тому такі вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 5000грн. 00коп., які є обґрунтованими, доведеними та співмірними. В іншій частині слід відмовити.

На думку суду, доводи сторони відповідача про те, що вона не повинна відповідати за пред`явленими позивачем позовними вимогами, оскільки позивачу не було завдано моральної шкоди є безпідставними, враховуючи вище викладене.

Що стосується понесених позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, то під час розгляду справи та дослідженими доказами, суд вважає, що знайшли своє підтвердження доводи позивача про здійснення ним оплати у розмірі 4180грн. 00коп. за проведення авто-товарознавчої експертизи, а тому такі витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім того, оскільки позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволені судом у повному обсязі, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволені частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1730грн. 37коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного КТЗ у розмірі 133107грн. 06коп.; кошти, сплачені за проведення судової експертизи у розмірі 4180грн. 00коп., а всього 137287грн. 06коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_6 ) моральну шкоду у розмірі 5000грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_6 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1730грн. 37коп.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 04.08.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька