Справа № 367/945/22
Провадження № 2/367/2666/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлому Л.В.,

при секретарі судових засідань Валюх В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, Ірпінської міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, Ірпінської міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Позов мотивує по тим підставам, що 18 квітня 2014 року розпорядженням Коцюбинської селищної ради Київської області за № 32 було надано розпорядження про передачу квартири у власність громадян ОСОБА_2 (дядько Позивача) та члену його сім`ї ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) безкоштовно у власність дві кімнати в квартирі АДРЕСА_1 . 22 липня 2018 року ОСОБА_2 , не встигнувши оформити право власності на належну йому частку майна, помер. З метою реалізації права на спадщину, Позивач звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Батько Позивача ОСОБА_3 , як найближчий спадкоємець, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.05.2019 року постановою державного нотаріуса Пласконь А.Ю. в у видачі Свідоцтва про право власності Позивачу було відмовлено. Причини відмови - відсутність правовстановлюючого документа про власність спадкодавця, наявність реєстраційного запису про право власності на 1 кімнату в квартирі за третьою особою. Відповідно, нотаріус дійшов до висновку про неможливість визначення частки спадкодавця в спільному майні. Крім цього, реалізуючи право на безкоштовну приватизацію Позивач отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Позивач звернулася в Центр надання адміністративних послуг Ірпінської міської ради для реєстрації права власності. Проте, працівник ЦНАПу відмовила у реєстрації права власності (усно) у зв`язку з наявністю реєстраційного запису про право власності на частину квартири. Для підтвердження невизнання Відповідачем-2 права власності на належну їй частину квартири, що підлягала приватизації, представником Позивача подано адвокатський запит до Ірпінської міської ради. З огляду на зазначене, Позивач вказує про те, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_2 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої 58,5 кв.м., житлова площа 36,3 кв.м. в порядку спадкування за законом. Зобов`язати державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінськоїміської ради внести відомості в розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №109 про право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої 58,5 кв.м., житлова площа 36,3 кв.м. за ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Коцюбинською селищною радою.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою суду від 18.02.2022 по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 22.06.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, до суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області не з`явився, до суду подали заяву, згідно якої просять розгляд справи проводити у їх відсутність.

В судове засідання представник відповідача Ірпінської міської ради Київської області не з`явився, до суду подавали відзив, згідно якого просять розгляд справи проводити у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року розпорядженням Коцюбинської селищної ради Київської області за № 32 було надано розпорядження про передачу квартири у власність громадян ОСОБА_2 та члену його сім`ї ОСОБА_1 безкоштовно у власність дві кімнати в квартирі АДРЕСА_1 , що стверджується копією архівного витягу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть додається.

ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Батько Позивача, ОСОБА_3 , як найближчий спадкоємець, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть.

22.05.2019 року постановою державного нотаріуса Пласконь А.Ю. у видачі Свідоцтва про право власності ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про власність спадкодавця, наявність реєстраційного запису про право власності на 1 кімнату в квартирі за третьою особою, що стверджується копією витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно.

Разом з тим, реалізуючи право на безкоштовну приватизацію ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадянини України мають право на приватизацію державного житлового фонду.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною 2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» визначені об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Зазначений перелік є вичерпним.

Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону № 2482-XII передбачено, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

У рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону та визначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково передано в одній чи кількох квартирах загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановленому санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла, у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу житла,меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду, весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Відповідно до ст. 8 Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

У ст. 8 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду також визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація:

здійснення приватизації уповноваженими на це органами;

згода всіх повнолітніх членів сім`ї;

постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку;

згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло.

Першою умовою для проведення приватизації є її здійснення уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Законом України «Про приватизацію житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, що створюються державними органами виконавчої влади на місцях чи органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд.

Відповідно до ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені

Згідно ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У разі визнання дій протиправними (в даному випадку відмову у здійсненні приватизації) суд може зобов`язати відповідача учинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, на захист яких він звернувся до суду.

Отже, для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням і способом захисту. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту, який би вичерпував себе.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 328, 392, Цивільного кодексу України, 12, 13, 81, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, Ірпінської міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої 58,5 кв.м., житлова площа 36,3 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Зобов`язати державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради внести відомості в розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №109 про право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої 58,5 кв.м., житлова площа 36,3 кв.м. за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Коцюбинською селищною радою.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Мерзлий