Справа № 686/7080/23
Провадження № 2/686/2986/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника відповідача Гопки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача на користь товариства 56551,56 грн. заборгованості.

На обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що 12.12.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200166971 щодо кредитування .

Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 20250 грн., з встановленням строку користування з 12.12.2014 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором, на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором.

Станом на 21.03.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 56551,56 грн., з яких: 19581,8грн. заборгованість за кредитом; 36969,76 грн. заборгованість за відсотками.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та направив заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 12.12.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200166971 щодо кредитування .

Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 20250 грн., з встановленням строку користування з 12.12.2014 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

19 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу №1905, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з ОСОБА_1

20 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 02.12.2020 року виданої ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» - ТОВ «ФК «Фагор», що станом на 02.12.2020 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 , за договором №200166971 від 12.12.2014 року, повідомляє клієнта, що станом на 02.12.2020 року заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий.

Відповідно до повідомлення Українського бюро кредитних історій - заборгованість за договором №200166971 від 12.12.2014 року, що укладений ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що станом на 21.03.2023 року існує заборгованість ОСОБА_1 перед товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором №200166971 від 12.12.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Адвокат Гопка В.В. надавав відповідачу ОСОБА_1 правничу допомогу відповідно до договору про правову допомогу від 27 квітня 2023 року. Згідно договору вартість правової допомоги адвоката (гонорар) становить 10000 гривень.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що з товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 10000 гривень витрат на правову допомогу

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263 - 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 599, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 10000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», м. Київ вул.. Сікорського, 8 , ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 21.08.2023 року.

Суддя: О.В. Мазурок