"24" серпня 2023 р. Справа № 363/4539/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» питання про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2023 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 основного боргу (заборгованості за спожитий газ) за період з листопада 2022 року по травень 2023 року у розмірі 57261,84 грн та судовий збір 268,40 грн.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що між сторонами на підстав публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг постачання природнього газу згідно Типового договору постачання природного газу побутовим споживача про що також відображено у довідці про фінансовий стан рахунку, а також про це зазначено у вимозі від 10 лютого 2023 року. Таким чином, заяву про видачу судового наказу подано з вимогою про стягнення заборгованості з постачання природнього газу.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року

№2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від: 14 березня 2022 року №133/2022,

18 квітня 2022 року №259/2022; 17 травня 2022 року № 341/2022, 12 серпня 2022 року №573/2022, 7 листопада 2022 року №757/2022, 6 лютого 2023 року №58/2023, 1 травня

2023 року №254/2023, 26 липня 2023 року №451/2023 до 15 листопада 2023 року.

Згідно з абзацом 5 частини другої статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» постачальникам природного газу компенсуються заборгованість побутових споживачів, що врегульовується згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

При таких обставинах, враховуючи те, що Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено заборону здійснювати дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості, яка компенсується постачальникам природного газу згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а до заяви документів, на підтвердження того, що заборгованість, яку просить стягнути заявник не відноситься до заборгованості, яка компенсується постачальникам природного газу згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», не надано, суд вбачає відсутність виникнення права безспірної грошової вимоги до споживача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Крім цього, у матеріалах заяви відсутні докази того, що ОСОБА_1 є користувачем (споживачем) послуг, які надаються заявником за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 не зареєстрована за вказаною у заяві адресою. При цьому, долучений до заяви відомості у фінансовому стані абонента про те, що особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ОСОБА_1 , не свідчить, що остання користувалася послугами Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у період з листопада 2022 року по травень 2023 року.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату за спожитий природній газ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач