Справа № 485/955/23
Провадження № 2-о/485/46/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 серпня 2023 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй: договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Шульгою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2522, відповідно до якого вона придбала, а ОСОБА_2 продав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Шульною Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2522, відповідно до якого вона придбала, а ОСОБА_2 продав земельну ділянку для обслуговування вказаного будинку, площею 0,24 га.

Ознайомившись із матеріалами зазначеної заяви, суд приходить до висновків, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 318 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 175 ЦПК України у заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст.ст.315, 318 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, та, крім визначених ст.318 ЦПК вимог до змісту заяви, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути також зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Одночасно, заявниця ОСОБА_1 звертаючись до суду, жодним чином не обґрунтувала та не надала доказів неможливості вирішення в поза судовому порядку належності їй правовстановлюючих документів, зокрема нею не надано доказів звернення до приватного нотаріуса Шульги Т.В. з питанням внесення виправлення до спірних договорів купівлі-продажу та неможливості останньої внести виправлення до правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин заяву слід залишити без руху, а заявнику необхідно надати строк для виправлення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 315,318 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Соловйов