ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/110/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 липня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Король Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Відповідач ОСОБА_6 та/або його представник в судові засідання не з'явились, направивши до суду заяву про застосування строку позовної давності та заперечення проти позову у справі (т.1, а.с.54-60). У вказаних документах відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_6 побудував свій будинок в 2007 році, тоді як ні позивач, ні його мати не мали права власності на їх земельну ділянку. Тільки 17.05.2011 року мати позивача ОСОБА_5 отримала державний акт про право власності на свою земельну ділянку. При цьому у неї не було будь-яких претензій до відповідача. Таким чином, строк позовної давності сплинув в 2014 році, а позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом тільки в жовтні 2016 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, позивач обгрунтовує свої позовні вимоги порушенням з боку відповідача протипожежних, будівельних та санітарних норм при будівництві будинку. Проте такі позови мають право подавати відповідні державні органи, а саме: підрозділ МНС України в м. Києві, відділ містобудування та архітектури м. Києва та Київська міська санітарно-епідеміологічна станція. Також, побудувавши вказаний будинок на своїй земельній ділянці, відповідач не порушив жодних норм та правил діючого законодавства.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі змісту ч.1, ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
17.10.2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (т.1, а.с.2-5).
За змістом ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1, ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
За змістом ч.1, ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Як наголошує ч.1, ст.791 ЦК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Як регулює ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Обидві земельні ділянки сторін по справі знаходяться в садівничому товаристві „Здоров`я-2", членами якого є позивач і відповідач.
Згідно плану меж земельної ділянки земельна ділянка відповідача межує з земельною ділянкою позивача від точки „А" до точки „Г", тобто є суміжними (т.1, а.с.31).
Як вбачається з декларації про готовність об`єкта до експлуатації в 2007 році на земельній ділянці відповідача був побудований двоповерховий садовий (дачний) будинок (літ. Д) загальною площею 188,3 м2, який вважається закінчений будівництвом об`єкт готовий до експлуатації (т.1, а.с.61-62).
У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як передбачено п.(г), ч.1, ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані: г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Згідно ч.1, ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За правилами ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як регламентовано п.3.25* ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" (який втратив чинність 23.04.2018 року) для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Як вказує п.1.1. Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року№145 „Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць" у цих Державних санітарних нормах та правилах утримання територій населених місць терміни вживаються у такому значенні: вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.
Пункт 2.22. цього ж Наказу зазначає, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.
- біля бокового фасаду будівлі ОСОБА_6 , між ділянкою з ОСОБА_3 , не виконані відповідні будівельні та інженерні улаштування, що може бути причиною, як затікання зливових вод під фундамент самого будинку, так і на ділянку ОСОБА_3 (див. фото №1-3);
- встановити, які саме правила землеустрою, містобудування були порушені під час зведення будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 не вбачається за можливе з причин, які наведені у дослідницькій частині висновку (т.2, а.с.55-63).
Як передбачено п.1.6. статуту садівничого товариства „Здоров`я-2" в редакції 2002 року члени товариства можуть будувати на виділених ділянках садові будинки з опалюванням. Садовий будинок треба розмістити з відступом від червоних ліній не менше 3 метрів. Найменші відстані під спорудами садової ділянки повинні бути: від межі сусідньої ділянки до садового будинку - 3 метри, до інших споруд - 1 метр (т.1, а.с.101-114).
Відповідно до ч.1, ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За приписами ч.1, ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Як передбачено ч.4, ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд також не може покласти в основу рішення позицію відповідача про те, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, оскільки, як зазначалось вище, ОСОБА_3 набув права власності на вказану земельну ділянку 7.05.2016 року на підставі укладення договору дарування земельної ділянки, а даний позов було подано до Дарницького районного суду м. Києва 17.10.2016 року (т.1, а.с.2), тобто в межах трирічного строку звернення до суду. Перебування у власності даної земельної ділянки у матері позивача ОСОБА_5 , яка 7.05.2016 року подарувала її своєму синові ОСОБА_3 , не є підставою для продовження строку позовної давності для ОСОБА_3 з моменту отримання права власності ОСОБА_5 .
Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольнив позов позивача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, 12 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 9 089 грн. 59 коп. компенсації за втрату частини заробітку, 20 593 грн. 20 коп. вартості проведення судової земельно-технічної експертизи, а всього 42 433 грн. 99 коп., які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і доведені суду документально (т.2, а.с.107-124).
Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81-82; 133; 141; 223; 258-259; 263-265; 282 ЦПК України, на підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції", ст.41 Конституції України, ст.4 ЦПК України, ст.256-257; 267; 316; 317; 319; 321; 391 ЦК України, ст.78-79-1; 91; 125 ЗК України, ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України, п.3.25* ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", п.1.1.; 2.22 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року№145 „Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць", суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору, 12 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 9 089 грн. 59 коп. компенсації за втрату частини заробітку, 20 593 грн. 20 коп. вартості проведення судової земельно-технічної експертизи, а всього 42 433 грн. 99 коп.
Повний текст рішення виготовлено 11.08.2023 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту заочного рішення.
Суддя