Дата документу 17.08.2023
Справа № 334/4185/23
Провадження № 2/334/1899/23
17 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
29.05.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Ємець А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
30.05.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання.
13.07.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В позові посилалися на те, що з позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року, справа № 334/8477/19.
Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження.
Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2019 року.
З метою захисту своєї дитини від бойових дій позивач перетнула Польський кордон разом зі своїм сином 27.02.2022 року, що підтверджується даними їх закордонних паспортів, в яких наявна відмітка про перетин кордону 27.02.2022 року.
На даний час позивач проживає разом зі своїм сином в Королівстві Нідерландів, що підтверджується довідками муніципалітету м. Урк, де зазначена адреса міста проживання: округ 7 40 8321 VМ Урк (довідки з перекладом на українську мову з нотаріальним засвідченням підпису перекладача).
Таким чином, дитина проживає разом з позивачем постійно, тобто настали обставини, які зумовлюють припинення обов`язку матері сплачувати аліменти на утримання сина та породжують такий обов`язок у батька дитини, оскільки дитина фактично проживає з матір`ю, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь батька, з якою дитина на час ухвалення судового наказу про стягнення аліментів проживала. Настання цих обставин впливає на припинення обов`язку позивача зі сплати періодичних платежів на утримання сина та, відповідно, надають їй право вимагати звільнення від цього обов`язку.
Припинення аліментів може відбуватись в день пред`явлення позову до суду, оскільки одночасно з позовною вимогою про припинення аліментів позивач заявляє позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача.
Прохали припинити стягнення аліментів з дня подачі позову до суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 16.12.2019 року у справі №334/8477/19; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до повноліття дитини.
Позивач та її представник: адвокат Ємець А.Ю. в судове засідання не з`явилися, 17.08.2023 року представник подав клопотання про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, відзив на позов не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 30.05.2023 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області народилася позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03.02.2010 року Новомиколаївським РВ ГУМВС України в Запорізькій області.
ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Запоріжжя народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.06.2009 року.
18.09.2009 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 18.09.2009 року.
05.08.2019 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/1727/19 шлюб між сторонами розірвано.
16.12.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі № 334/8477/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
10.06.2020 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бахшиєвим В.О. відкрито виконавче провадження №62294987 з примусового виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року.
27.02.2022 року позивач разом з сином після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну з метою захисту від бойових дій перетнула Польський кордон, що підтверджується відмітками у їх закордонних паспортах.
Згідно відомостей Муніципалітету Урк Королівства Нідерланди від 03.05.2023 року позивач разом з сином мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з реєстру населення.
Таким чином, станом на час розгляду справи дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення.
Відповідно ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ч.2 ст.18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Частиною 4 ст.273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, яка є платником аліментів за судовим наказом на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина, з позовом про припинення стягнення з неї аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів з відповідача на її користь на неповнолітню дитину, з підстав того, що син з лютого 2022 року проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.
З урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у Постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Судом встановлено, що неповнолітній син сторін з лютого 2022 року і на момент звернення позивача з цим позовом до суду, проживав не з батьком, на користь якого судовим наказом від 16.12.2019 року було стягнуто аліменти з позивача на користь відповідача на утримання дитини.
Суд доходить висновку, що після набрання рішенням суду законної сили судовим наказом, яким з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, змінилися обставини, що впливають на припинення стягнення аліментів з позивача, а саме: проживання сина разом з матір`ю з лютого 2022 року та перебування на її утриманні, тому суд вважає, що обов`язок позивача сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина, який з ним не проживає та не перебуває на його утриманні припинився.
Тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання сина, які було стягнуто судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року.
Визначаючи дату припинення стягнення аліментів суд враховує, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також те, що початком стягнення аліментів є дата звернення з позовом до суду, то і припинення стягнення аліментів має бути з дати подання даного позову до суду, тобто з 29.05.2023 року.
Крім того, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина.
Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Так, відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони у справі на час розгляду справи не перебувають у шлюбі, мають спільну дитину сина, який проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходиться на повному її утриманні, домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча останній є працездатним, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу сину.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами.
А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами.
Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, і позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн., клопотання про розподіл понесених судових витрат позивач не заявила, тому суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 89, 141, 211, 223, 247, 263-266, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.
Припинити з 29.05.2023 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 16.12.2019 року у справі №334/8477/19.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_6 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2023 року та до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 22.08.2023 року.

Суддя: С.М.Телегуз