Постанова

Іменем України

02 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 693/420/17

провадження № 61-9745св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС-2012», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року у складі судді Шимчика Р. В. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року у складі колегії суддів:

Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю

«ВІГ-Жашківський цукровий завод» (далі - ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації.

Позов мотивований тим, що постановою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ

«ВІГ-Жашківський цукровий завод» по лоту № 1, проведеного товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» 06 жовтня 2015 року о 9 год

00 хв у м. Києві; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня

2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод»

і ТОВ «ЛВС-2012».

Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2017 року вказану ухвалу залишено без змін.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що об`єкти, які були реалізовані за недійсним договором купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, зареєстровані за різними реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна: на комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та на комплекс на

АДРЕСА_2 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року та актом про передання права власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2015 року весь комплекс будівель загальною площею 32 568,3 кв. м, розташований на

АДРЕСА_1 , було реалізовано за 2 333 201,58 грн.

ОСОБА_1 придбав у ТОВ «ЛВС-2012» 51/1000 частини комплексу, розташованого за вказаною адресою.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року

у справі № 04/5026/803/2012 договір, на підставі якого набуто право власності ТОВ «ЛВС-2012», визнано недійсним.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про визнання недійсними результатів аукціону та договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року до участі у справі про визнання недійсними результатів аукціону та договору як третю особу залучено ТОВ «ЛВС-2012», тобто ТОВ «ЛВС-2012» знало про наявне судове провадження та його подальші результати.

Крім того, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 березня

2016 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу

ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» (лот № 1) та договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» і ТОВ «ЛВС-2012».

У подальшому вказану ухвалу скасовано постановою Вищого господарського суду України від 06 липня 2016 року.

Разом з тим, у період з 22 березня 2016 року до 05 липня 2016 року ухвала Господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року була чинною.

Таким чином, ТОВ «ЛВС-2012», у зв`язку з визнанням недійсним правовстановлювального документа, не мало права відчужувати майно, оскільки не було його власником.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» просило витребувати у ОСОБА_1 51/1000 частини комплексу за адресою:

АДРЕСА_1 , до складу якої входять:

нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу) літ. «Г» площа: загальною площею 216,7 кв. м; нежитлова будівля (гараж АТЦ) літ. «Д» загальною площею 1002,3 кв. м; нежитлова будівля (вагова № 1 з навісами) літ. «З» загальною площею 43,7 кв. м; нежитлова будівля (вагова № 2

з навісами) літ. «З1» загальною площею 44,4 кв. м; нежитлова будівля (вагова № 3 з навісами) літ. «З2» загальною площею 43,6 кв. м; нежитлова будівля (вагова № 4 з навісами) загальною площею 44,4 кв. м; нежитлова будівля (диспетчерська з навісами) літ. «І» загальною площею 77,7 кв. м; нежитлова будівля (будівля АЗС) літ. «К» загальною площею 14,5 кв. м; нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряка) літ. «Л1» загальною площею 32,8 кв. м; нежитлова будівля (трансформаторна № 8)

літ. «О2» загальною площею 14,8 кв. м; нежитлова будівля (ангар-склад)

літ. «Р» загальною площею 329,3 кв. м; нежитлова будівля (комора МТС)

літ. «И» загальною площею 4,5 кв. м; нежитлова будівля (сторожка АЗС)

літ. «К1» загальною площею 7,3 кв. м; нежитлова будівля (склад) літ. «Л13» загальною площею 50,5 кв. м; нежитлова будівля (зварювальний цех)

літ. «М4» загальною площею 54,4 кв. м; нежитлова будівля (столярний цех) літ. «М5» загальною площею 38,5 кв. м; нежитлова будівля (трансформаторна № 10) загальною площею 22,3 кв. м; нежитлова будівля (депо) літ. «Ю» загальною площею 71,6 кв. м; нежитлова будівля (депо з прибудовою)

літ. «Ю1» загальною площею 175,7 кв. м; гуртожиток з підвалом літ. «Я» загальною площею 1 055,4 кв. м; нежитлова будівля (ЗРУ-6кв трансформаторна № 1) літ. «С»; паточний чан ХХХІV; криниця ХХХVІІ; криниця ХХХVІІІ; резервуар ХХХІХ; естакада ХХХХІ; естакада ХХХХІІ; залізнична гілка ХХХХІV; огорожа № 1, 3; ворота № 11, 12, 13, 14; вбиральня літ. «У5»; навіс

літ. «Ш»; паточний чан ХХХV.

Також позивач просив скасувати в реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень

(з відкриттям розділу) індексний номер 329395389 від 15 грудня 2016 року, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 16 січня

2018 року як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2

08 грудня 2017 року суд залучив як третіх осіб ТОВ «ЛВС-2012» і приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В. П.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від

14 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 нерухоме майно, придбане на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року, до складу якого входять: нежитлова будівля (гараж АТЦ) під

літ. «Д» загальною площею 1002,3 кв. м; нежитлова будівля (диспетчерська

з навісами) під літ. «И» загальною площею 77,7 кв. м; нежитлова будівля (комора МТС) під літ. «И» загальною площею 4,5 кв. м; нежитлова будівля (зварювальний цех) під літ. «М4» загальною площею 54,4 кв. м; нежитлова будівля (столярний цех) під літ. «М5» загальною площею 38,5 кв. м; нежитлова будівля (склад) під літ. «Л13» загальною площею 50,5 кв. м; навіс під

літ. «Ш»; вбиральня під літ. «У5»; криниця ХХХVІІ; криниця ХХХVІІІ; ворота

№ 11, 12, 13, 14; нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу) під

літ. «Г» загальною площею 216,7 кв. м; нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літ. «Л1» загальною площею 32,8 кв. м; нежитлова будівля (ЗРУ-6кв Трансформаторна № 1) під літ. «С» загальною площею 50,3 кв. м, що становить 51/1000 частин із будівель комплексу за адресою: АДРЕСА_1 на користь

ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод».

Скасовано в реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 329395389 від 15 грудня 2016 року, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» суму судових витрат за правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу спірного майна від 06 жовтня 2015 року визнано судом недійсним, а тому підстава, на якій воно набуте, згодом відпала,

у зв`язку з чим майно, яке вибуло з володіння власника на підставі аукціону щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 28 січня

2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жашківського районного суду від 14 листопада 2018 року залишено без задоволення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В. П. залишено без задоволення.

Заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від

14 листопада 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року

і залишити позовні вимоги без задоволення.

Касаційна скарга мотивована тим, що на час укладення договору купівлі-продажу від 14 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 повноваження продавця перед вчиненням правочину були перевірені нотаріусом, крім того, було перевірено майно на наявність заборон на відчуження. Вказує, що судовим рішенням визнано недійсними лише публічні торги, свідоцтво про право власності є чинним. Суд першої та апеляційної інстанцій не здійснили аналізу доводів відповідача про відсутність у продавця ОСОБА_2 станом на 14 грудня 2016 року при укладенні договору купівлі-продажу (право власності відповідно до статті 317 ЦК України) обмежень на його укладення (жодної ухвали, постанови про арешт майна, заборону його відчуження не було і немає). Тому посилання суду на статті 387, 388 ЦК України є безпідставними та хибними. Вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій вибірково здійснили наліз доказів, поданих сторонами.

Доводи інших учасників справи

У серпні 2019 року від ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до Верховного Суду надійшов відзив, у якому товариство просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею, а тому воно має право на його витребування відповідно до статей 387, 388 ЦК України. Аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Жашківського районного суду Черкаської області.

10 вересня 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі № 693/420/17 за позовом ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько В. П., про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи

№ 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 693/420/17 за позовом ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько В. П., про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року зупинено касаційне провадження у справі № 693/420/17 за позовом ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько В. П., про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від

14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 362/2707/19 (провадження № 14-21цс22) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є. В., про визнання недійсними договорів дарування, скасування їх державної реєстрації та витребування майна

з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 693/420/17 за позовом ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько В. П., про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», згідно з частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року Верховний Суд здійснює за нормами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені

у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Постановою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року

у справі № 04/5026/803/2012 ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

06 жовтня 2015 року товарна біржа «Перша Універсальна Біржа «Україна» провела аукціон з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» (лот № 1).

Того ж дня було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна

з ТОВ «ЛВС-2012» та підписано акт приймання-передачі спірного майна.

30 грудня 2015 року між ТОВ «ЛВС-2012» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 51/1000 частини комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05 травня 2016 року, результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод», проведеного 06 жовтня 2015 року товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна», та договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» і ТОВ «ЛВС-2012» визнано недійсними.

Постановою Вищого господарського суду України від 06 червня 2016 року скасовано ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду

від 05 травня 2016 року, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі суду.

26 вересня 2016 року ухвалою Господарського суду Черкаської області, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2016 року, результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» та договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012» визнано недійсними.

14 грудня 2016 року між ОСОБА_2 (продавець) та

ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав 51/1000 частини комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлову будівлю (гараж АТЦ) під літ. «Д», загальною площею 1 002,3 кв. м; нежитлову будівлю (диспетчерську

з навісами) під літ. «И», загальною площею 77,7 кв. м; нежитлову будівлю (комора МТС) під літ. «І», загальною площею 4,5 кв. м; нежитлову будівлю (зварювальний цех) під літ. «М4», загальною площею 54,4 кв. м; нежитлову будівлю (столярний цех) під літ. «М5», загальною площею 38,5 кв. м; нежитлову будівлю (склад) під літ. «Л13», загальною площею 50,5 кв. м; навіс під літ. «Ш»; вбиральню під літ. «У5»; криницю ХХХVІІ; криницю ХХХVІІІ; огорожу під № 1, ворота № 11, 12, 13; нежитлову будівлю (лабораторію сировинного відділу) під літ. «Г», загальною площею 216,7 кв. м; нежитлову будівлю (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літ. «Л1», загальною площею 32,8 кв. м; нежитлову будівлю (ЗРУ-6кв Трансформаторна № 1) під літ. «С», загальною площею 50,3 кв. м.

Постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2016 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року залишено без змін.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення повною мірою не відповідають.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 387 ЦК Українивласник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Цивільним законодавством передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як віндикація.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає

у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця)

з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем)

і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває

у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК Українизалежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК Українивласник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Таким чином, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права.

Власник із дотриманням норм статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило

у володіння останнього набувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року

у справі № 183/1617/16.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року

у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року

у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та інших звернено увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року

у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18) зроблено висновок, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту

є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння,

є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Разом з тим вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є потрібними для ефективного відновлення порушеного права.

Подібні висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження

№ 12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21), від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20), від 23 листопада 2021 року

у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, у разі задоволення віндикаційного позову рішення суду про витребування майна забезпечуватиме ефективне відновлення порушених прав власника, оскільки таке судове рішення є підставою для державної реєстрації права власності, тому задоволення вимог щодо скасування записів про право власності не є потрібним для захисту порушених прав позивача.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема,

у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року

у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року

у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року

у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).

З наведених підстав рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанова апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про скасування рішення про реєстрацію права власності підлягають скасуванню з ухвалення у справі в цій частині нового рішення про відмову

у задоволенні цих позовних вимог.

ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод», звертаючись до суду, також просило витребувати спірне майно із незаконного володіння ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов у цій частині, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договір купівлі-продажу спірного майна від 06 жовтня 2015 року визнано судом недійсним,

а отже, підстава, на якій воно набуте ОСОБА_2 , відпала, тому ОСОБА_2 не мав права на відчуження спірного нерухомого майна.

У зв`язку з цим майно, яке вибуло з володіння власника на підставі аукціону щодо цього майна, результати якого в подальшому скасовані, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанції

з таких підстав.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння

(статті 387, 388 ЦК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного позову.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуальновизначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно

у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частини перша та третя статті 388 ЦК України).

Отже, саме власнику або законному користувачу майна належить право на витребування майна з незаконного володіння (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2110/15-ц

та від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13).

Такий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від

14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20).

У цій справі суди встановили, що позивач є власником спірного майна, яке незаконно вибуло з його володіння, а тому у нього наявні підстави для витребування майна на свою користь як неволодіючого власника.

Суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів встановили, що ОСОБА_2 не мав права розпоряджатися спірним нерухомим майном, оскільки підстава (договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року), на якій воно (спірне майно) було ним набуто, відпала (договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року визнано недійсним), суди зробили правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині витребування спірного майна від ОСОБА_1 , оскільки

ОСОБА_2 на час укладення договору купівлі-продажу від 14 грудня

2016 року не був власником спірного нерухомого майна, а тому не мав права ним розпоряджатись.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню(частина третя статті 412 ЦПК України).

Ураховуючи, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанова апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року в частині позовних вимог ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько В. П., про скасування державної реєстрації підлягають скасуванню з ухваленням у справі в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З огляду на викладене судові витрати в розмірі 2 240,00 грн, які були понесені

ОСОБА_1 на сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, слід стягнути з ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод» на користь ОСОБА_1 .

Крім того, підлягає зміні розмір судового збору, стягнений заочним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року, шляхом зменшення його з 1 762,00 грн до 1 122,00 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від

14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року в частині вирішення позовних вимог Товариства

з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про скасування державної реєстрації скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про скасування державної реєстрації відмовити.

Заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від

14 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року в частині вирішення позовних вимог Товариства

з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», ОСОБА_2 , приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Змінити заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод» суми сплаченого судового збору, зменшивши його розмір з 1 762,00 грн до 1 122,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ-Жашківський цукровий завод» на користь ОСОБА_1 2 240,00 грн судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанцій.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року та постанова апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року

у скасованих частинах втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов