Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Омелько Г.Т.,

за участю:

представника позивача - Капшук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Траєкторія» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивувало тим, що 03 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 63-08-И/33-С.

02 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «АРАГОН» був укладений договір № 9 відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року у розмірі 7958676,53 грн.

03 червня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» був укладений договір поруки № 03/06, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» зобов`язувався відповідати перед ТОВ «ФК «АРАГОН» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором № № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 400000 гривень.

Отримавши вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» від 15 серпня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору у розмірі 400000 гривень.

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» направило ОСОБА_1 вимогу від 21.08.2020 року щодо сплати заборгованості у сумі 400000 гривень, проте останній проігнорував цю вимогу.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 було укладено ряд договорів поруки:

-договір поруки № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

-договір поруки № 05/06-п від 05 червня 2020 року, укладений між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «АРАГОН».

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 400000 гривень.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатової І.А. від 11 листопада 2020 року позовну заяву передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 березня 2021 року відкрито загальне позовне п ровадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2021 ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва.

10.06.2021 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому зазначає, що 03.04.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №63-08-И/33-С, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано грошові кошти в розмірі 80 000,00 дол. США, зі сплатою за користування кредитними ресурсами процентів у розмірі 8 (вісім) відсотків річних строком до 31.02.2028. Також 03.04.2008 між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, був укладений договір поруки №63-08-П/33-С, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. 24.03.2015 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» направило ОСОБА_1 досудову вимогу №225-6/521 про дострокове повернення кредиту.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2015 у справі №760/16622/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №63-08-И/33-С від 03.04.2008 в розмірі 61674,35 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2015 становить еквівалент у розмірі 1 411 509, 45 грн., пеню в розмірі 40000,00 грн.

15.11.2017 рішенням Апеляційного суду м.Києва у справі №760/16622/15-ц заочне рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2015 в частині визначення гривневого еквіваленту згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2015 змінено, зменшено розмір з 1 411 509 грн. 45 коп. до 1 409 875 грн. 64 коп.

Відповідач вказує, що банк, подавши 03.09.2015 позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, змінив строк повернення кредиту по кредитному договору з 31.03.2028 на 03.09.2015.

Враховуючи, що в силу положень п. 5.1 договору поруки №63-08-П/33-С від 03.08.2008, порука припиняється, якщо кредитор протягом 3-х років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя, днем припинення поруки, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, є 03.09.2018.

Як зазначає відповідач, порука не розповсюджується на будь-які нарахування по кредитному договору, які були проведені після 03.09.2015.

Окрім того, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» не автоматично переходять права кредитора у зв`язку зі сплатою 400 000,00 грн., а вказане підприємство має право регресу до солідарного спів боржника при умові надання належних та допустимих доказів, у рівній частці, за вирахуванням частки, яка припадає на ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд», тобто, по 100 тис. грн.. з кожного співборжника, включаючи позичальника.

Також зазначає, що у вимозі ТОВ «ФК «Арагон» до поручителя ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» №15/08 від 15.08.2019, відсутня інформація, яка має бути доведена поручителю відповідно до п.4.2 договору поруки, а саме: дані, які підтверджують факт невиконання позичальником перед кредитором зобов`язань та розрахунок заборгованості позичальника перед кредитором. У свою чергу, поручителем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» не надано документів, що підтверджують зарахування коштів на рахунок ТОВ «ФК «Арагон», а платіжне доручення №7 від 20.08.2019 на суму 200 000,00 грн. та платіжне доручення №27 від 20.08.2019 на суму 200 000,00 грн. містять недостовірні відомості.

Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.03.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 27 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 27 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити, з огляду на викладені в ньому обставини.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

03 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 63-08-И/33-С (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано грошові кошти в розмірі 80 000,00 дол. США, зі сплатою за користування кредитними ресурсами процентів у розмірі 8 (вісім) відсотків річних строком до 31.03.2028 року.

Одночасно судом установлено, що 3 квітня 2008 року між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, був укладений договір поруки №63-08-П/ЗЗ-С. Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором.

24.03.2015 АТ Банк «Фінанси та Кредит» направило ОСОБА_1 , досудову вимогу №225-6/521 про дострокове повернення кредиту.

02 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «АРАГОН» був укладений договір № 9 відступлення права вимоги відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року. Всього заборгованість складає 80838,14 доларів США; 7958676 гривень 53 копійок.

Згідно п.1 цього договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальника та поручителів, зазначених у Додатку No1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступникiв Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та договорами поруки з урахуванням усіх змiн, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалi за текстом Основні договори, надалi за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

03 червня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» був укладений договір поруки № 03/06, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» зобов`язувався відповідати перед ТОВ «ФК «АРАГОН» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором № № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 400000 гривень.

Отримавши вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» від 15 серпня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору у розмірі 400000 гривень.

Також з матеріалів справи вбачається, що 5.06.2020 між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «АРАГОН» було укладено договір поруки № 05/06 - п5.

Також встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року у справі № 760/16622/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», який був поданий 03.09.2015, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 63-08-И/33-С від 03 квітня 2008 року в розмірі 61674,35 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 жовтня 2015 року становить еквівалент у розмірі 1411 509 грн. 45 коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Відповідно до мотивувальної частини рішення суд стягнув заборгованість по кредитному договору № 63-08-И/33-С в сумі 61674,35 дол. США, яка складалася з: 56 664,98 дол. США - строкова заборгованість по кредиту; 1 959, 87 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту; 286,61 дол. США- нараховані відсотки; 2 762,89 дол. США - нараховані відсотки на прострочену заборгованість.

15.11.2017Апеляційним судом м. Києва постановлено рішення у справі № 760/16622/15-ц, яким заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в частині визначення гривневого еквіваленту згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 жовтня 2015 року змінено, зменшено розмір з 1 411 509 грн. 45 коп. до 1 409 875 грн. 64 коп.

Отже, Банк, подавши 03.09.2015 позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості змінив строк повернення кредиту по кредитному договору з 31.03.2028 на 03.09.2015.

Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись 03.09.2015 до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги банку .

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, відповідно до якої звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Також Велика Палата Верховного Суду, враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, вважала за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа № 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16) про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору. А тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.

Між сторонами виник спір з приводу наявності правових підстав для стягнення з відповідачів, як солідарних боржників суми грошових коштів, сплачених ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» на рахунок ТОВ «ФК «АРАГОН» на підставі укладеного договору поруки № 03/06 від 03 червня 2019 року.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Частинами 1, 2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, 03.09.2015) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 5.1 укладеного договору поруки №63-08-П/33-С від 03.04.2008 з ОСОБА_2 порука припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя.

Як вже було зазначено вище, строк основного зобов`язання було змінено, з 31.03.2028 на 03.09.2015, тому днем настання строку виконання основного зобов`язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред`явлення кредитором вимоги до поручителів, буде - 03.09.2015 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України - 03.09.2018 року.

Зважаючи на те, що 28.10.2015 було ухвалене заочне рішення Солом`янським районним судом м. Києва від 28 жовтня 2015 року у справі № 760/16622/15-ц, яким визначено зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по кредитному договору № 63-08-И/33-С від 03.04.2008, то встановлена порука ОСОБА_2 не розповсюджується на будь-які нарахування по кредитному договору, які були проведені після 03.09.2015.

Як вбачається з вищевикладеного, договір поруки було укладено 03 червня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд», тобто вже після рішення суду.

Окрім того, суд також виходячи із засад загальних засад розумності та справедливості зауважує, що гарантована положеннями ст. 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem - «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання.

З огляду на те, що кредитор ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, в цілому доводять відсутність правових підстав для стягнення грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Сіті Голд» з відповідача ОСОБА_1 , як боржника, та ОСОБА_2 і ТОВ «Траєкторія» як поручителів, в сумі 400000 грн., сплачених позивачем за договором поруки від 3 червня 2019 року.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, а також представлених суду доказів, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 553, 554, 556, 610, 611, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.