провадження № 2-о/947/442/23
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

21.08.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А, ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Канцелярією Київського районного суду м. Одеси зареєстровано заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення (вхід. № 12474/23).

За результатами автоматизованого розподілу, справі за вказаною заявою присвоєно єдиний унікальний номер 947/25101/23; головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

У відповідності до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За положеннями частини сьомої цієї статті окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заявник ОСОБА_1 , у своїй заяві, просить встановити факт розірвання шлюбу 04 травня 2022 року, який був укладений між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 07 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя, актовий запис № 186.

Судова процедура розірвання шлюбу врегульована законодавством України, у відповідності до якого шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (стаття 115 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу, здійснене судом до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (27.07.2010), підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація розірвання шлюбу може бути проведена органом державної реєстрації актів цивільного стану за нотаріально засвідченою або прирівняною до нотаріально засвідченої заявою одного з подружжя, якщо актовий запис про розірвання шлюбу вже складено за заявою другого з подружжя на підставі рішення суду про розірвання шлюбу до набрання чинності цим Законом, у разі якщо така особа не може з поважної причини особисто з`явитися до державного органу реєстрації актів цивільного стану (частина друга розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Отже, розірвання шлюбу підтверджується рішенням суду чи актом державної реєстрації, складеним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

До заяви ОСОБА_3 із тих доказів, які при розгляді справи суд може взяти до уваги додані: паспорт НОМЕР_1 громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 06.12.2011 року Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі, з відмітками про реєстрацію 07.04.2000 року шлюбу з ОСОБА_4 , 1968 р.н.; свідоцтво про одруження НОМЕР_2 громадянина Росії ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , громадянкою Росії, видане 07.04.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя.

Ключовий документ з найменуванням «СВИДЕТЕЛЬСТВО О РАСТОРЖЕНИИ БРАКА», із змісту якого можна зрозуміти, що станом на 4.05.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають громадянство «Российской Федерации» наданий без перекладу на українську мову, якою в Державі Україна здійснюється судочинство.

Заява від імені ОСОБА_1 підписана адвокатом Харченко Д.М. У зв`язку із представництвом інтересів заявника в суді особою, яка є професіоналом в галузі права, суд не є зобов`язаним роз`яснювати заявнику його права та обов`язки.

Також постає питання щодо зловживання правом звернення до суду, зважаючи на наступні обставини.

За даними ЄДРСР з`ясовано, що у 2023 році позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу (справа № 947/17063/23, головуючий Огренич І.В.).

Вказану справу витребувано до огляду.

При огляді справи встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 підписана також адвокатом Харченко Д.М., й подана до Київського районного суду м. Одеси 30.05.2023 року.

Тобто ОСОБА_1 у справі № 947/17063/23 намагався одержати рішення суду Іменем України про розірвання шлюбу, при тому, що в заяві у справі № 947/25101/23 міститься твердження, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний ще 4.04.2022 року управлінням РАЦС міста Севастополя.

Отже припускається, що ОСОБА_1 , надаючи суду у справі № 947/25101/23 «СВИДЕТЕЛЬСТВО О РАСТОРЖЕНИИ БРАКА», із змісту якого можна зрозуміти, що станом на 4.05.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають громадянство «Российской Федерации», намагався одержати ще одне рішення суду й свідоцтво про розірвання шлюбу в органах судової та державної влади України вже як громадянин України, оскільки у справі № 947/17063/23 наявний паспорт громадянина України ОСОБА_1 .

Дійсне громадянство ОСОБА_2 взагалі не підтверджено ніяким паспортним документом, чи іншим документом, що посвідчує особу.

Приводом звернення до суду в заяві вказана відмова Генерального консульства України в Стамбулі провести акт державної реєстрації нового шлюбу ОСОБА_1 у зв`язку із невідповідністю свідоцтва про розірвання шлюбу, «виданого окупаційною владою», нормам діючого законодавства України.

Отже, до складу заінтересованих осіб повинні бути включені Генеральне консульство України в Стамбулі, територіальний орган державної реєстрації актів громадянського стану України.

Крім того, твердження заявника про відмову Генерального консульства України в Стамбулі провести акт державної реєстрації нового шлюбу ОСОБА_1 у зв`язку із невідповідністю свідоцтва про розірвання шлюбу, «виданого окупаційною владою», нормам діючого законодавства України не підтверджена ніякими доказами, оскільки відповідь Генерального консульства України в Стамбулі гр. ОСОБА_1 «щодо звернення» містить лише повідомлення про те, що «Генеральне консульство України в Стамбулі готове розглянути Ваше звернення про реєстрацію шлюбу у разі наявності електронного запису та усіх необхідних документів, перелік яких розміщено на офіційному сайті установи…». Отже, посилання заявника, викладені у заяві, як підстави звернення до суду, про відмову органу вчинити певні дії чи прийняти будь-який документ, поданий заявником, нічим не підтверджені.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до частини третьої статті 44 ЦПК України заява ОСОБА_1 у цивільній справі № 947/25101/23 повертається заявнику.

Про повернення заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 44, ч. 8 ст. 49, ст.ст. 293-294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву (вхід. № 12474/23 від 10.08.2023 р.) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку не відома; адреса з заяви: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку не відома; адреса з заяви: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення повернути особі, яка подала заяву.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, у встановленому законом порядку, якщо перестануть існувати підстави, які стали приводом для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.