Справа № 495/4428/23
№ провадження 4-с/495/22/2023
Ухвала

іменем україни

21 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі Задорожна Ю.І.,

за участю: скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника - адвоката Гула А.С., представника зацікавленої особи Балінського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінський Богдан Вікторович про скасування постанови державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Богдана Вікторовича про відкриття виконавчого провадження №72284702 від 18.07.2023 року та зобовязання повернути стягувачу виконавчий документ на підставі п.6 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , зацікавлена особа старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінський Богдан Вікторович звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Богдана Вікторовича про відкриття виконавчого провадження №72284702 від 18.07.2023 року та зобов`язати повернути стягувачу виконавчий документ на підставі п.6 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Короткий зміст та обґрунтування скарги

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 скаржника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно з резолютивною частиною постанови суду, остання підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачено правопорушником не пізніше п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу). Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 18.07.2023 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінським Б.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72284702, в якій виконавчим документом зазначено постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23, розмір стягнення подвоєно та становить 34 000 грн.. Скаржник зазначив, що разом з тим, впродовж всього часу з моменту винесення зазначеної постанови суду, копія постанови йому не була вручена. Вперше коли він її отримав, був той самий день коли він дізнався про відкриття виконавчого провадження, а саме 18.07.2023 року, в зв`язку з чим він звернувся до канцелярії суду. Наступного дня, 19.07.2023 року, скаржник сплатив накладений на нього постановою суду штраф у повному розмірі відповідно до її резолютивної частини, а також стягнутий судовий збір, що підтверджується квитанціями, доданими до цієї скарги, оплата була здійснена на казначейські рахунки суду, відкриті для цієї мети. На думку скаржника, примусове виконання зазначеної постанови суду є передчасним і таким, що не відповідає умовам, встановленим чинним законодавством для його початку. Відтак винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконним і свідчить про наявність підстав для її скасування. Зважаючи на зміст наведених у резолютивній частині постанови суду норм (статті 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення), закон надає особі, притягнутої до адміністративної відповідальності, гарантовану можливість самостійно, у відведені для цього строки виконати винесену відносно неї постанову та тим самим правомірно уникнути настання негативних наслідків у вигляді подвоєння розміру адміністративного стягнення. При цьому реалізація такої можливості прямо пов`язана з моментом отримання нею такої постанови. При цьому відсутність особи у судовому засіданні, в якому приймалася відповідна постанова суду, само по собі не становить виключення з наведеного вище правила, адже ч.1 ст.285 КУпАП передбачає необхідність її вручення або надсилання протягом трьох днів після її оголошення. Отже, відсутність факту своєчасного вручення або надсилання копії відповідної постанови про адміністративне правопорушення особі, відносно якої вона винесена, не лише позбавляє її законного права добровільно сплатити штраф протягом п`ятнадцятиденного строку, який за законом відраховується з цього моменту, але й призводить до подальшого протиправного її направлення до примусового виконання з необгрунтованим за даних умов подвоєнням його розміру. У відносинах виконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якою застосовано такий вид стягнення як накладення штрафу, є надсилання цієї постанови для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за умови несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч.1 ст.307 КУпАП. Перелічені вище обставини, зокрема отримання скаржником копії постанови по справі вперше 18.07.2023 року, самостійна та повна сплата накладеного штрафу відповідно до визначеного в ній розміру в межах п`ятнадцятиденного строку після цього, свідчать про факт повного виконання постанови суду безпосередньо особою, відносно якої вона було винесена, та відповідно відсутності законних умов для подальшого її примусового виконання. Враховуючи вищевикладене, постанова суду про накладення адміністративного стягнення не могла бути передана до примусового виконання, тому відкриття виконавчого провадження за нею не відповідає вимогам закону і порушує права скаржника, як особи, яка скористалася своїм правом самостійно і в повному обсязі її виконати. З цих підстав постанова про відкриття такого виконавчого провадження має бути скасована, а сам виконавчий документ - повернутий стягувачу.

Позиція зацікавленої особи старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Б.В.

Не погодившись зі скаргою надав на адресу суду відзив відповідно до якого просив відмовити у задоволенні з наступних підстав, 12.07.2023 року до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на примусове виконання направлено постанову про адміністративне правопорушення від 05.05.2023 року по справі №495/4428/23 відносно ОСОБА_1 в частині стягнення штрафу на користь держави. На момент відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання та відсутні дані про часткову або повну сплату боргу. У виконавчого документа вказано, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений праворушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Також зазначено про те, що згідно ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 18.07.2023 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінським Б.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 про стягнення штрафу у розмірі 34 000 грн. (що становить подвійний розмір штрафу з 17000 грн.) з ОСОБА_1 на користь держави. Вищезазначену постанову про відкриття виконавчого провадження №72284702 в порядку ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2023 року особисто під підпис, про що наявна відмітка на супровідному листі до постанови про відкриття виконавчого провадження №72284702 від 18.07.2023 року. Крім того, державним виконавцем 18.07.2023 року винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 18.07.2023 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору»; 18.07.2023 року винесена постанова про арешт коштів боржника; 18.07.2023 року винесена постанова про арешт майна боржника; 18.07.2023 року постанова направлена до банків-учасників обміну у АСВП вимога на отримання інформації, яка містить банківську таємницю. Також державний виконавець зазначає, що станом на момент написання даного відзиву на скаргу в матеріалах виконавчого провадження №72284702 відсутні будь-які заяви чи звернення боржника як сторони виконавчого провадження з проханням закінчити виконавче провадження у зв`язку зі сплатою штрафу та не долучено жодним способом будь-яких квитанцій про сплату боргу згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 .. Єдиним джерелом відомостей про сплату штрафу в сумі 17 000 грн. стала дана скарга, яка надійшла до відділу разом з копією ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про відкриття провадження у справі №495/4428/23 від 31.07.2023 року. Враховуючи вищенаведене, та той факт, що старший державний Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінський Б.В. діяв відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, а також враховуючи той факт, що на момент відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання та відсутні дані про часткову або повну сплату боргу, вимоги зазначені у скарзі є недоцільними та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2023 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник скаржника та скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні у задоволенні скарги просив відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Вивчивши скаргу, її доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч.1 ст.450 ЦПК України).

Судом встановлено, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та у вигляді сплати судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп..

В резолютивній частині постанови суду зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачено правопорушником не пізніше п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу). Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

12.07.2023 року до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на примусове виконання було направлено постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП в частині стягнення штрафу на користь держави.

На момент відкриття виконавчого провадження у старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Б.В. були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання та були відсутні дані про часткову або повну сплату правопорушником ОСОБА_1 боргу.

На підставі чого, 18.07.2023 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінським Б.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72284702 на підставі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000 грн. на користь держави відповідно до вимог статтей 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанова про відкриття виконавчого провадження №72284702 була надіслана сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику ОСОБА_1 , яку він отримав особисто під підпис, що підтверджується відповідною відміткою на супровідному листі.

Крім того, для належного виконання постанови суду старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінським Б.В. 18.07.2023 року була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 18.07.2023 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору»; 18.07.2023 року винесена постанова про арешт коштів боржника; 18.07.2023 року винесена постанова про арешт майна боржника; 18.07.2023 року постанова направлена до банків-учасників обміну у АСВП вимога на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Згідно вимог ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця також визначений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (п.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «про виконавче провадження».

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що всі виконавчі дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Б.В. були проведені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд приймає до уваги доводи старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Б.В., який в судовому засіданні зазначив, що на момент підготовки відзиву на скаргу в матеріалах виконавчого провадження №722847025 відсутні будь-які заяви чи звернення боржника ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження з проханням закінчити виконавче провадження у зв`язку зі сплатою ним у добровільному порядку штрафу та не долучено будь-яких квитанцій про сплату боргу згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 року, справа №495/4428/23 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 .. Єдиним джерелом відомостей для старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Б.В. про сплату боржником ОСОБА_1 штрафу в сумі 17 000 грн. стала дана скарга, яка надійшла до відділу разом з копією ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про відкриття провадження у справі №495/4428/23 від 31.07.2023 року.

Будь-які належні докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання постанови суду, не встановлено.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Висновки за результатами розгляду скарги

З огляду на викладені обставини та той факт, що старший державний старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінський Б.В. діяв відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, а також враховуючи той факт, що на момент відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні будь-які підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання та відсутні дані про часткову або повну сплату боргу, вимоги зазначені у скарзі є таким, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 353, 354, 442, 447, 451 ЦПК, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлена особа старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінський Богдан Вікторович про скасування постанови державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Балінського Богдана Вікторовича про відкриття виконавчого провадження №72284702 від 18.07.2023 року та зобовязання повернути стягувачу виконавчий документ на підставі п.6 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.