Справа № 369/5960/22
Провадження № 2/369/1624/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/5960/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії.

Позов мотивує тим, що відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429.

Позивач виконує функції постачальника електричної енергії на території України. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг, тобто постачальника електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам на території Київської області, адже протягом періоду, визначеного абз. 4 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (а саме упродовж чотирьох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії), функції постачальників універсальних послуг можуть виконувати виключно електропостачальники, створені у результаті здійснення заходів з відокремлення операторів системи розподілу (кількість приєднаних споживачів до системи розподілу яких перевищує 100 тисяч).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (надалі - ПРРЕЕ).

Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, враховуючи факт споживання електричної енергії та здійснення відповідачем часткової оплати, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 401063318 від 01.01.2019 року, шляхом приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Об`єкт постачання електричної енергії знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору. Умови цього Договору є однаковими для всіх споживачів.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги розміщено на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19. Текст публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг додається.

Статтею 46 Закону встановлено, що Оператор системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»), зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311 (далі - ККОЕЕ).

Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно п.п. 7.1. п 7. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно - комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі.

З огляду на вищевикладені положення чинного законодавства України, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» не здійснює функції з обліку електричної та не визначає обсяги спожитої електричної енергії Споживачами.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Роздрібні тарифи для побутових споживачів (населенню) встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії».

У відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» шляхом електронного обміну даними щомісячно надавало ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» інформацію про обсяги спожитої електричної енергії відповідачем, на підставі чого, позивачем формувалися Рахунки за електроенергію. Рахунки за електроенергію формуються в автоматичному режимі на підставі отриманої інформації від Оператора системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»).

Під час дії Договору Відповідачем на користь позивача були здійснені часткові оплати вартості спожитої електричної енергії, що відображені у Витязі з інформаційної бази даних позивача.

Станом на дату звернення позивача до суду, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 36 956, 64 грн., що відображено в Рахунку за електроенергію за травень 2022 року.

02.09.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.12.2022 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Гаджук С.М. через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що зазначені позивачем обставини у позовній заяві не відповідають дійсності, позовні вимоги не обґрунтовані належними, допустимими і достатніми доказами та не ґрунтуються на приписах цивільного та профільного законодавства з огляду на наступне.

Спростування договірних відносин між позивачем і відповідачем відображається в тому, що відповідач 26.06.2019 року відчужила квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не являється споживачем та приєднуватись до публічного договору постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 оскільки не могла та не мала на це права.

Вказаний правочин відчуження нерухомого майна підтверджується договором купівлі-продажу від 26.06.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. за реєстровим номером № 1613.

Представник відповідача також зауважував, що позивачем до позовної заяви про стягнення заборгованості із відповідача не долучено жодного належного та допустимого доказу, яким би підтверджувався факт споживання комунальних послуг з постачання електричної енергії у період належності квартири на праві власності саме відповідачу, а саме до 26.06.2019 року.

На підставі вище наведеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову та застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості за період до 06.07.2019 року - позовну давність.

03.01.2023 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Кротовом О.Ю. через канцелярію суду зареєстровано відповідь на відзив, у якій зазначив, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів позивача.

Вказували, що споживач ОСОБА_1 на момент запровадження нового ринку електричної енергії мала чинний договір про користування електричною енергією з вертикально інтегрованим суб`єктом господарювання, яким був ПрАТ «Київобленерго».

Потужності електроустановок ОСОБА_1 дали змогу ПрАТ «Київобленерго» віднести її до категорії осіб, які мають право на універсальну послугу.

Постачальником універсальних послуг на території Київської області є лише позивач.

На виконання постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, ПрАТ «Київобленерго» були передані до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна ЕК», в тому числі про споживача ОСОБА_1 .

Згідно даних отриманих позивачем від ПрАТ «Київобленерго», починаючи із січня 2019 року за об`єктом ОСОБА_1 здійснювалося споживання електричної енергії.

Від ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна ЕК» не надходило заперечень щодо укладення публічного договору, пропозицій щодо укладення договору на інших умовах або ж заяв про надання письмового примірника договору, таким чином договір укладений саме з відповідачем без викладення тексту в паперовій формі.

На підставі вище наведеного, просив суд позовні вимоги задовольнити.

10.01.2023 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Кротовом О.Ю. через канцелярію суду зареєстровано клопотання про залучення співвідповідача та залучення третьої особи.

15.02.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Гаджук С.М. через канцелярію суду зареєстровано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач із позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 звернувся поза межами строків позовної давності.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та застосувати строк позовної давності.

22.03.2023 рокуухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача у цивільній справі № 369/5960/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

22.03.2023 рокуухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено залучити в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

У судове засідання відповідачі не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наведених нижче підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам.

Судом встановлено, що користування електроенергією за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 01.01.2019 року до 25.06.2019 року здійснювала відповідач 1 ОСОБА_1 , а у період часу з 26.06.2019 року до 01.06.2021 року здійснювала відповідач 2 ОСОБА_2 .

Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Роздрібні тарифи для побутових споживачів (населенню) встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії».

У відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» шляхом електронного обміну даними щомісячно надавало ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» інформацію про обсяги спожитої електричної енергії Відповідачем, на підставі чого, Позивачем формувалися Рахунки за електроенергію. Рахунки за електроенергію формуються в автоматичному режимі на підставі отриманої інформації від Оператора системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.01.2019 року по 25.06.2019 року у відповідача 1 ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 3021,36 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 26.06.2019 року по 01.06.2021 року у відповідача 2 ОСОБА_2 наявна заборгованість у розмірі 33935,28 грн.

За вказаний період відповідачами 1, 2 спожита електроенергія не сплачувалася.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 року.

У статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктом 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 2.3.1. Правил встановлено, що на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць (пункт 2.3.13.Правил).

Відповідно до пункту 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку (пункт 4.7. Правил).

Згідно пункт 4.9. Правил у разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу (або порядок її визначення), терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку, початок та тривалість розрахункового періоду, кількість планових періодів, що входять до складу розрахункового періоду, та їх тривалість зазначаються у комерційній пропозиції електропостачальника.

Після закінчення розрахункового періоду, обумовленого в комерційній пропозиції, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

За результатами коригування перший плановий платіж наступного розрахункового періоду збільшується або зменшується на відповідну величину.

Побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу (пункт 4.10. Правил).

Відповідно до пункту 4.12. Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Пунктом 4.13. Правил визначено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Пунктом 5.2.1. Правил передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Аналіз вказаних норм свідчить, що споживач, який купує електроенергію для власних потреб, зобов`язаний оплачувати вартість отриманої електроенергії щомісячно відповідно до фактичних показників засобів обліку електроенергії (лічильника) на підставі наданих йому постачальником електроенергії рахунків.

Пунктом 9.6.3. Правил визначено, що порядок надання електропостачальником споживачам даних щодо споживання ними електричної енергії передбачає, що обсяг спожитої електричної енергії за розрахунковий місяць електропостачальник зобов`язаний зазначати в рахунку за електричну енергію, а динаміку обсягів споживання електричної енергії споживачем за 12 місяців та їх вартість - на власному офіційному веб-сайті в особистому кабінеті споживача.

Пунктом 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

На підтвердження доводів щодо нарахування заборгованості та її розміру позивачем надано копії квитанцій на оплату послуг за спожиту електроенергії за період з січня 2019 року по травень 2021 року.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі зверталися до електропостачальника з приводу зазначення у рахунках на оплату електроенергії показників лічильника, які не відповідали дійсності.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Також судом встановлено, що починаючи з 01.01.2019 року (тобто з дня запровадження ринку електричної енергії) Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна ЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг в Київській області.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції з 01.01.2019 року).

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до пункту 13 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Суд встановлено, що договір на інших умовах не укладався, пропозицій від відповідача 1 чи відповідача 2 про укладення договору на інших умовах не надходило, ні відповідач 1, ні відповідач 2 не звертався до позивача з вимогою про надання письмового примірника договору.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що в силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 1.2.15 ПРРЕЕ, враховуючи фактичне споживання електричної енергії, між позивачем та відповідачем 1 у період часу з 01.01.2019 року по 25.06.2019 року, та між позивачем та відповідачем 2 у період часу з 26.06.2019 року було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 401063318 від 01.01.2019 року, що укладений без викладення тексту в паперовій формі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8. договору). Таким чином, приєднавшись до договору, відповідачем взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідачі не оплачували рахунки за надану їм електроенергію, у зв`язку із чим у відповідача 1 за період з 01.01.2019 року по 01.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 3021,36 грн., а у відповідача 2 у період з 01.08.2019 року по 01.06.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 33935,28 грн.

Таким чином, суд, в межах строку позовної давності, бере за основу долучений позивачем розрахунок, який складено у відповідності з чинним законодавством та перевірений судом.

Вказаний вище розрахунок позивача щодо заборгованості відповідачем 1 та відповідачем 2 не спростовано, доказів зворотного суду не надали, як і не надали суду доказів оплати наданих позивачем послуг, а також доказів і про те, що у спірний період часу до квартири останніх, в різний період часу, не надавалися послуги електропостачання.

Водночас, стороною відповідача 1 заявлено про застосування строку давності та відмовою у зв`язку з цим у задоволенні позову.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено здійснення споживачем оплати за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Тобто вимоги позивача вбачають в собі не разову оплату боргу, а щомісячні сплати боргу за послуги за вказаний період.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається від дня коли особа (Позивач) довідався про порушення свого права, з певного моменту (факту) (ст. 261 ЦК України). В даному випадку, позивач довідувався про порушення свого права щомісячно - періодично, після кожної періодичної не сплати відповідачем боргу за надані послуги позивачем. Тобто, перебіг загальної позовної давності починався з кожного місяця заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22.10.1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29.01.2013 року).

02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020 року до 31.07.2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, неодноразово було продовжено і Постановою КМУ № від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 30.06.2023 року дію карантину на всій території України.

Отже, строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12.03.2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до закінчення дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

За матеріалами справи позивач просить стягнути борг з відповідача 1 за період, починаючи з 01.01.2019 року.

Відтак, з урахуванням положення п. 12. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, строк позовної давності щодо заявлених вимог слід відраховувати з 27.06.2023 року.

Отже, строк позовної давності про стягнення боргу з відповідача 1 відраховується з 27.06.2023 року, відтак доводи представника відповідача 1 про відмову у позові є безпідставними.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 57-64, 141. 178, 208-223, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за період в розмірі 3021 (три тисячі двадцять одна) гривня 36 копійок та судовий збір в розмірі 219 (двісті дев`ятнадцять) гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за період в розмірі 33935 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 28 копійок та судовий збір в розмірі 2464 (дві тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні 57 копійки.

Інформація про позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ», адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, .

Інформація про відповідача 1: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , фактична адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення виготовлений 16.08.2023 року.

Суддя А.В. Янченко