Провадження №2/592/402/23

(Заочне)
04 серпня 2023 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми
у складі: головуючого судді Бичкова І.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового приміщення ,
Представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Думал О.С. звернулася до суду з даним позовом до відповідачки про виділ в натурі частки житлового будинку, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що ОСОБА_1 є власником 69/120 частин житлового будинку житловою площею 54,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних, господарських та побутових будівель: сарай Б, гараж З, сарай И, огорожа № 1-2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.08.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В. Іншим співвласником будинку є відповідачка ОСОБА_2 . Зазначене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками в натурі не було поділене. Тривалий час існує фактичний порядок користування домоволодінням, за яким в користуванні сторін знаходяться окремі, ізольовані між собою частини домоволодіння з самостійними виходами. На сьогоднішній день позивач бажає одноособово володіти, розпоряджатися та користуватися належним йому майном, однак це неможливо без виділення в натурі частини домоволодіння та припинення права на частку у спільному майні. У той же час, відповідачка перешкоджає позивачу в реалізації його права здійснити поділ у натурі майна, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, тому позивач змушений звернутись до суду і просить виділити в натурі у власність ОСОБА_1 69/120 частин житлового будинку житловою площею 54,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних, господарських та побутових будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
16.06.2023 року до канцелярії суду від представниці позивача ОСОБА_1 адвоката Думал О.С. надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить, враховуючи варіант поділу житлового будинку з надвірними спорудами, запропонований у висновку експерта від 25 травня 2023 року № 1701/150, виділити в натурі у власність ОСОБА_1 наступні і надвірні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 : приміщення житлового будинку літ. А-1: житлова кімната 2-4 площею 24,7 кв. м. Приміщення житлової прибудови літ. А1 : коридор 2-3 площею 6,4 кв. м, житлова кімната 2-5 площею 9,4 кв. м, житлова кімната 2-6 площею 11,5 кв. м, житлова кімната 2-7 площею 8,7 кв. м.
Приміщення прибудови літ. а 2 : кухня 2-2 площею 7,1 кв. м,. Приміщення прибудови літ. а3: коридор 2-8 площею 2,8 кв. м, санвузол 2-9 площею 2,9 кв. м.
Господарські споруди: сарай літ. Б, вбиральня літ. Г, погріб літ. Е, душ літ. К, голуб`ятня літ. К, гараж зі сходами літ. М, навіс Н, огорожа № 4,5, 6, 7, що складає 74/100 ідеальних часток.
До початку судового засідання від представниці позивача адвоката Думал О.С. надійшла заяви про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася 09.03.2023 року, 10.04.2023 року, 16.06.2023 року, 04.08.2023 року, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив не подала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Зі згоди представниці позивача адвоката Думал О.С. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 69/120 частин житлового будинку житловою площею 54,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних, господарських та побутових будівель: сарай Б, гараж З, сарай И, огорожа № 1-2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.08.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-985, за заповітом від 19.06.2001 року за реєстровим номером 2-745 (а.с. 8).
Іншим співвласником будинку є відповідачка ОСОБА_2 .
Зазначене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками в натурі не було поділене. Тривалий час існує фактичний порядок користування домоволодінням, за яким в користуванні сторін знаходяться окремі, ізольовані між собою частини домоволодіння з самостійними виходами. На сьогоднішній день позивач бажає одноособово володіти, розпоряджатися та користуватися належним йому майном, однак це неможливо без виділення в натурі частини домоволодіння та припинення права на частку у спільному майні.
Експерт у висновку будівельно-технічної експертизи від 25 травня 2023 року № 1701/150 зазначив про те, що поділ житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами і надвірними будівлями, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 в натурі, можливий. Експерт пропонує варіант поділу по сформованому порядку користування житловим будинком з надвірними спорудами. При даному варіанті ОСОБА_1 виділяються наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 : приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «2-4», площею 24,7 кв. м. Приміщення житлової прибудови літ. «А1 І»: коридор «2-3», площею 6,4 кв. м, житлова кімната «2-5», площею 9,4 кв. м, житлова кімната «2-6», площею 11,5 кв. м, житлова кімната «2-7», площею 8,7 кв. м.
Приміщення прибудови літ. «а 2 «: кухня «2-2», площею 7,1 кв. м,. Приміщення прибудови літ. «а3»: коридор «2-8», площею 2,8 кв. м, санвузол «2-9», площею 2,9 кв. м.
Господарські споруди: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Е», душ літ. «К», голуб`ятня літ. «К», гараж зі сходами літ. «М», навіс літ. «Н», огорожа № 4,5, 6, 7, що складає 74/100 ідеальних часток.
ОСОБА_2 виділяються наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 : приміщення житлового будинку літ. А-1: житлова кімната 1-2, площею 20,4 кв.м. Приміщення прибудови літ. «а»:сіни «1-1», площею 9,7 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Ж», гараж літ. «З», сарай літ. «И», огорожа № 1, 2, 3, 4, 6, що складає 26/100 ідеальних часток (а.с. 47).
Відповідно до сі. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності с непорушним.
Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом
Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він мас право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
З моменту набуття позивачем та відповідачами права спільної часткової власності на зазначене будинковолодіння, вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені всіма співвласниками.
Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ, виділ частки майна в натурі, що є у їх спільній частковій власності. У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що с у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності, кожен, або один із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.
Як випливає з положень цивільного законодавства, виділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ (виділ) нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Статтями 15, 16 ЦК України гарантовано право кожній особі на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до сулу за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.
Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі житлового будинку та господарських споруд є таким, що підлягає задоволенню.
Із змісту ст. 141 ЦПК України вбачається, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 13.08.2020 року, тому є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 4).
Згідно рахунку-фактурі № 150 від 24.04.2023 року вартість судової комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по справі становить 3346,00 грн. (а.с. 30).
Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи по справі в розмірі 3346,00 грн., підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-284, 289 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 355, 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового приміщення задовольнити.
Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 69/120 частин житлового будинку житловою площею 54,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних, господарських та побутових будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 : приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «2-4», площею 24,7 кв. м. Приміщення житлової прибудови літ. «А1 І»: коридор «2-3», площею 6,4 кв. м, житлова кімната «2-5», площею 9,4 кв. м, житлова кімната «2-6», площею 11,5 кв. м, житлова кімната «2-7», площею 8,7 кв. м.
Приміщення прибудови літ. «а 2 «: кухня «2-2», площею 7,1 кв. м,. Приміщення прибудови літ. «а3»: коридор «2-8», площею 2,8 кв. м, санвузол «2-9», площею 2,9 кв. м.
Господарські споруди: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Е», душ літ. «К», голуб`ятня літ. «К», гараж зі сходами літ. «М», навіс літ. «Н», огорожа № 4,5, 6, 7, що складає 74/100 ідеальних часток.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи по справі в розмірі 3346,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Головуючий: І.Г. Бичков