Справа № 558/292/23
номер провадження 2/558/108/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначала про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4. В шлюбі у них народилось двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Під час спільного проживання з`ясувалось, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим між ними часто виникали конфлікти та суперечки на побутовому грунті.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила про те, що подальше збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам відповідача, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Надання строку на примирення є недоцільним, а тому наполягає на розірванні шлюбу.

Спорів про поділ майна немає.

Оскільки неповнолітній син навчається в другому класі ліцею №2 м. Рівне, зміна навчального закладу може негативно вплинути на дитину, тому позивач ОСОБА_1 просила після розірвання шлюбу неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4, а неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем був розірваний та не заперечує щоб неповнолітній син ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживав з ним, оскільки зміна навчального закладу може негативно вплинути на дитину.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , сторони по справі зареєстрували шлюб 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4 (а.с. 4).

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що неповнолітній син сторін по справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час подання до суду позивачем позовної заяви та на час розгляду справи проживає з матір`ю (позивачем по справі).

Неповнолітній син сторін навчався в школі м. Рівного. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що зміна навчального закладу може негативно вплинути на неповнолітнього сина, а тому вважає за доцільне, щоб з нового навчального року син продовжив навчання у тій же школі. Оскільки відповідач на даний час проживає в м. Рівне, позивач ОСОБА_1 просила після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина проживати з батьком.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 1073,60 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача ОСОБА_2 , оскільки понесення таких витрат позивачем ОСОБА_1 , підтверджено документально (а.с. 1).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), що зареєстрований 2 березня 2001 року в Тучинській сільській раді Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 4.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2023 року.