Справа № 226/904/23
Справа № 226/904/23
Провадження № 2/226/251/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Тищенко І.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Кизим Є.І. ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Шахтарську Донецької області в нього та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 . Оскільки в шлюбі з відповідачем він не перебував, запис про його батьківство був зроблений на підставі їх спільної заяви. На час народження сина він мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але мешкала разом з ним та дитиною. Відповідач, маючи звичку вживати спиртні напої та вести вільний спосіб життя, без обтяжень, могла тривалий час перебувати в сумнівних компаніях, залишаючи дитину без материнського догляду. Коли їх сину виповнилось три місяці, у той час, коли він був на роботі, ОСОБА_4 зібрала свої речі, залишила сина та пішла з дому. З вересня 2011 року по теперішній час син ОСОБА_5 мешкає разом з ним та перебуває на повному його забезпеченні. З початком збройної агресії Російської Федерації в 2014 році в м.Шахтарську Донецької області почалися активні бойові дії. Рятуючи свого малолітнього сина від війни, він змушений був виїхати на підконтрольну українській владі територію та разом із сином зареєструвався як внутрішньо переміщена особа за адресою; Донецька область м.Мирноград, де він з сином мешкає до теперішнього часу за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому він залишив спільним з відповідачем знайомим та родичам інформацію, де буде мешкати, та номер свого мобільного телефону на випадок, якщо ОСОБА_4 забажає поспілкуватися з сином. Однак за весь цей час відповідач не зробила жодної спроби якось зв`язатися з ним чи з сином, не надавала матеріальної допомоги на його утримання. Як йому відомо, відповідач у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебувала, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувалася. Дитина виросла без матері, яку взагалі не знає. Він зі свого боку приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, забезпечує усі його фізичні, духовні, емоційні потреби, намагаючись дати сину все необхідне та компенсувати відсутність материнської турботи. Зважаючи на повне нехтування відповідачем своїх обов`язків з виховання та утримання їх сина, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з неї на його користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові. Також позивач додав, що з тримісячного віку він сам виховує і утримує дитину. До 2017 року йому в цьому допомагала його мати, поки не померла, яка також була вимушена переміститися з м.Шахтарська до м.Мирнограда Донецької області. Покидаючи його та дитину, відповідач сказала його матері, що їй ОСОБА_5 не потрібен. У відповідача є син ОСОБА_7 , на той час йому було п`ятнадцять років, з яким вона разом зібралася і пішла. За 12 років відповідач ніяк себе не проявила. Він та син ОСОБА_5 мають задовільний стан здоров`я, дитина перейшла в шостий клас, навчаючись у ЗОШ № 8 м.Мирнограда, де він працює двірником і отримує заробітну плату в розмірі 6500 грн. Також він та дитина отримують допомогу від держави як внутрішньо переміщені особи в сумі 5000 грн, інших доходів не має. Наразі він підтримує фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_8 , мешкаючи з сином в її будинку, у якої також є донька чотирнадцяти років. ОСОБА_5 , який не знає і не бачив своєї матері, називає ОСОБА_8 мамою, а її доньку - сестрою.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи неодноразово сповіщеною про час і місце слухання справи відповідно до норм ЦПК України, у тому числі через розміщення судового виклику на вебсайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Кизим Є.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердивши висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_9 , згідно із яким вказала, що було встановлено, що відповідач майже 12 років не опікується своєю дитиною, не дбає про рівень її життя, стан здоров`я, не цікавиться її розвитком, навчанням, не створює належних умов для зростання дитини, не намагається контактувати з нею, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та винність її поведінки.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити в справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно із ухвалою суду від 08.06.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження призначено підготовче засідання, зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її сина та задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Згідно із ухвалою суду від 05.07.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши учасників справи, думку дитини відповідно до ч.1 ст.171 СК України, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом на підставі свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ) та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 23.03.2023, встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарська Донецької області, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 .

Державна реєстрація дитини проведена відповідно до ст.126 СК України за спільною заявою сторін, які не перебували в шлюбі, про визнання батьківства.

Відповідно до довідок про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, № від 05.11.2014, та про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі ВПО) № 395 від 09.08.2017 позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_6 , які постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , перемістилася з тимчасово окупованої території в м.Мирноград Донецької області.

Згідно із довідкою та характеристикою Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Мирноградської міської ради (далі ЗОШ № 8) від 10.03.2023 ОСОБА_10 навчається в цій школі з 01.09.2018, дитина ВПО переїхала до м.Мирнограда з м.Шахтарська Донецької області в 2014 році. Дитина проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні. ОСОБА_10 з 01.09.2020 перебуває на інклюзивній (дистанційній) формі навчання, школу відвідує систематично. Батько постійно цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім`ї, регулярно відвідує школу.

Згідно із інформацією адміністрації ЗОШ № 8 щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 щодо сина ОСОБА_6 від 28.04.2023 дитина ОСОБА_10 проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_3 , та повністю знаходиться на його утриманні. Мати дитини ОСОБА_4 з сім`єю не проживає, вихованням дитини займається батько, який плідно співпрацює з вчителем щодо навчання та виховання дитини.

Відповідно до довідки ЗОШ № 8 від 10.03.2023 ОСОБА_1 працює в цій школі двірником з 01.03.2016 по теперішній час.

Відповідно до побутової характеристики голови ОСББ «Рябина» від 27.04.2023 ОСОБА_1 проживав разом із сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , з 01.03.2019 по 29.04.2021, характеризується позитивно. Хлопчик постійно проживав із батьком, знаходився на його утриманні, мати участі в вихованні сина не приймала.

Відповідно до побутової характеристики Комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади від 03.05.2023 з початку бойових дій 2014 року ОСОБА_1 разом зі своєю мамою та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув в м.Мирноград Донецької області. У 2017 році померла мати позивача. З рідною мамою дитини контаків ніяких не було. Наразі ОСОБА_1 разом з дитиною мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , вони являються ВПО.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , мешкають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (співмешканка позивача) та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , санітарно-гігієнічні норми дотримані, стосунки в родині доброзичливі, ОСОБА_1 із самого народження сина займається його вихованням та утриманням, мати родинний зв`язок із сином не підтримує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона близько двох років підтримує фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_1 , який самостійно виховує сина ОСОБА_5 . Вони разом з її донькою ОСОБА_12 , 2008 року народження, проживають в її будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Мати ОСОБА_5 покинула дитину ще в м.Шахтарську Донецької області, коли хлопчику було три місяці. За час спільного проживання з позивачем жодних відомостей від відповідача не було. ОСОБА_5 з першого дня їх знайомства називає її мамою, а її доньку сестрою. В їх сім`ї склалися доброзичливі стосунки, вони разом проводять дозвілля, діти задоволені, що в них повна сім`я. Вона і позивач, як батьки, намагаються створити всі умови для нормального життя їх дітей.

ОСОБА_13 суду пояснив, що він є класним керівником 6-А класу ЗОШ № 8, до якого перейшов ОСОБА_10 . ОСОБА_5 навчається в цій школі з першого класу. Мати дитини з сім`єю не проживає, відомостей про неї немає. ОСОБА_5 ніколи її не бачив. Вихованням і навчанням ОСОБА_5 займається батько, який відвідує батьківські збори.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що з ОСОБА_1 він мешкав по-сусідству в м.Шахтарську Донецької області. проживати з ОСОБА_15 . Народивши дитину, вона залишила немовля ОСОБА_16 та поїхала, куди, він не знає. Після цього він ніколи її не бачив. Ця жінка жила для себе, вживала спиртні напої. Після 2014 року, як переселенець, він теж переїхав до м.Мирнограда Донецької області. Доглядати дитину позивачу допомагала його мама, яка померла вже в м.Мирнограді. Наразі позивач мешкає з ОСОБА_8 , вони разом виховують дітей.

Дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності педагога Христенко Л.М. (вчитель ЗОШ № 8) в суді пояснив, що йому 12 років, він перейшов у 6 клас ЗОШ № 8, мешкає з батьком, мамою ОСОБА_18 і сестрою ОСОБА_19 по АДРЕСА_3 . Йому подобається жити разом з ними. До того, як він з татом переїхав до них, він проживав удвох з батьком. Раніше з ними жила бабуся. Зі своєю рідною мамою він ніколи не бачився.

Відповідно до висновку № 009 від 08.05.2023 Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно із ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки.

Отже сукупністю досліджених доказів встановлено і доведено позивачем, що відповідач майже з народження не цікавиться життям свого сина ОСОБА_5 , умовами його проживання, не забезпечує його матеріально, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, а саме не дбає про його здоров`я, не цікавиться його розвитком, навчанням, не намагається контактувати з дитиною. Усунувшись у повній мірі від виховання та утримання дитини, відповідач фактично переклала свої обов`язки на позивача, залишивши сина з вересня 2011 року.

Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, не проявляє до нього належної батьківської уваги та турботи. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини (майже 12 років) свідчить про свідоме небажання виконувати свої природні батьківські обов`язки, тому суд, також беручи до уваги пояснення дитини, яка ніколи не бачила своєї матері, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дитини є доцільним та необхідним.

З огляду на приведене, суд вважає висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6 обгрунтованим, а вимоги позивача з цього приводу такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно із ч.2 ст.247 та ч.2 ст.248 СК України встановлення опіки та піклування, як і влаштування дитини до закладів охорони здоров`я або іншого дитячого закладу, прийомної сім`ї, не припиняє права дитини на аліменти.

Беручи до уваги, що судом не встановлено незадовільного стану здоров`я відповідача, знаходження на її утримання будь-яких осіб, суд вважає, що вона, як зобов`язальна особа, можє надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина в розмірі 1/4 частки свого доходу.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги, які відповідно до Закону України «Про судовий збір» повинні обкладатися судовим збором.

Беручи до уваги, що за вимогу про позбавлення батьківських прав (немайнового характеру) позивач був звільнений судом від сплати судового збору, а за вимогу про стягнення аліментів (майнового характеру) позивач звільнений згідно із ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за вимогами немайнового характеру та у розмірі 1073 грн 60 коп. за вимоги майнового характеру, а всього 2147 грн 20 коп.

На підставі ст.150, 164, 166, 180-183, 247, 248 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній), тертя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради (місцерозташування: Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, б.9, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести відповідні відомості в актовий запис № 352, складений 15 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 06 червня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги іншими учасниками справи у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2023.

Суддя Ж.Є.Редько