Справа № 277/1155/22
Номер рядка звіту 79
РІШЕННЯ

іменем України

"09" серпня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автомагістраль» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Шморгун О.П. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних, просив стягнути на користь позивача з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 50120,17 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 16.07.2022 року по день ухвалення судового рішення, мотивуючи тим, що позивач перебував в трудових відносинах з ПП «Автомагістраль» та в період з 14.06.2020 року по 15.07.2022 рік працював на посаді дорожнього робітника 3 розряду дільниці.

Наказом від 15.07.2022 року позивача звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, про що міститься відповідний запис у трудовій книжці.

При звільненні з позивачем не було проведено повного розрахунку та не виплачено всіх належних йому до виплати коштів.

На численні усні звернення позивача до відповідача щодо виплати заборгованості із заробітної плати не отримано жодної відповіді. У зв`язку з цим він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки заявлені після спливу визначеного законодавством строку для такого звернення.

Так, частина друга ст.233 КЗпП України передбачає, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Оскільки позивач був звільнений 15.07.2022 року, то 3-місячний строк звернення до суду з відповідним позовом сплив 15.10.2022 року.

Натомість позивач звернувся до суду лише 28.12.2022 року, що свідчить про пропущення ним строку звернення до суду, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім того відповідно до норм чинного в Україні законодавства - військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) - надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань.

Головний офіс ПП «Автомагістраль», його територія та значна частина виробничих приміщень, які знаходяться у селі Синяк Бучанського району (колишнього Вишгородського району) Київської області, упродовж часу з 25.02.2022 року по 03.04.2022 року перебували під окупацією російських загарбників. У зв`язку з цим, виникли об`єктивні реальні загрози життю та здоров`ю працівників, було пошкоджено приміщення офісу та викрадено чи пошкоджено значну кількість транспортних засобів (27 шт.). Окрім того, було викрадено чи знищено всю офісну оргтехніку, документи, тощо. Також було повністю знищено сервер, значну кількість допоміжного обладнання та різноманітного устаткування, чим заподіяно надзначних матеріальних збитків, розмір яких перевищив 50 млн. грн., у зв`язку з чим підприємство опинилося у вкрай скрутному фінансовому становищі та ще й до цього часу вживає заходів щодо хоча б часткового відновлення свого функціонування.

Внаслідок вищезазначених обставин, працівники підприємства тривалий час не мали можливості нормально працювати та виконувати свої функціональні обов`язки з незалежних від них причин, тобто внаслідок обставин непереборної сили (війни). Зважаючи на відсутність доступу до приміщень офісу, мережі інтернет та комп`ютерної техніки, виникла реальна проблема навіть з необхідністю повідомлення контрагентів чи контролюючих органів про настання для підприємства таких форс-мажорних обставин, а відтак підприємство тривалий час навіть не мало можливості повідомити контрагентів та податкові органи про відсутність можливості своєчасно виконати свої зобов`язання.

За результатами звернення підприємства до правоохоронних органів щодо вказаних вище злочинних дій окупаційних військ російської федерації було порушено кримінальне провадження №000108 від 8 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни). Лише після обстеження підрозділами з розмінування територій, 14 квітня 2022 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітаном поліції Нечай В.П. було здійснено огляд території, офісного приміщення та виробничої бази ПП «Автомагістраль», допитано у якості свідка юриста юридичного відділу підприємства ОСОБА_2 , під час чого було офіційно зафіксовано заподіяні збитки та пошкодження, реальну вартість яких до цього часу досудовим слідством ще не оцінено.

За власні обігові та частково кредитні кошти ПП «Автомагістраль» раніше виконало робіт і надало послуг у загальній сумі 324 538 511,70 гривень, які на сьогодні упродовж чинності воєнного стану у державі свідомо не приймаються керівництвом Служб автомобільних доріг у Житомирській і Київській областях, що унеможливлює швидке відновлення знищеної та пошкодженої матеріально-технічної бази підприємства та здійснення своєчасного розрахунку з працівниками підприємства та контрагентами. Вказане призвело до того, що на сьогодні підприємство має критичну ситуацію з виплатою заробітної плати працівникам, оскільки підрозділи Державного казначейства не здійснюють перерахування коштів на рахунок підприємства за давно виконані роботи та надані послуги, що унеможливлює будь-які розрахунки з бюджетом, працівниками та контрагентами за придбані матеріали.

ПП «Автомагістраль» на сьогодні вживає усіляких заходів щодо відшукання можливості відновити роботу, отримати зароблені раніше кошти та виконати власні зобов`язання, згідно з чинним законодавством України.

Тож, саме внаслідок ведення бойових дій у Бучанському районі Київської області та інших обставин непереборної сили, у тому числі й існування заборгованості з бюджету держави за вже виконані роботи та надані послуги, підприємство досі так і не змогло повноцінно відновити власну діяльність та своєчасно здійснити виплату заробітної плати.

У той же час мають ситуацію, коли за власні обігові та частково кредитні кошти ПП «Автомагістраль» виконало робіт і надало послуг у загальній сумі 324 538 511,70 гривень, які свідомо не приймаються керівництвом Служб автомобільних доріг у Житомирській та Київській областях. Лише за 2022 рік офіційний сукупний індекс інфляції склав 126,6%, що у грошовому еквіваленті від загальної суми боргу становить понад 84 млн. грн., які підприємство вже втратило через несвоєчасне прийняття та оплату робіт і послуг.

Таким чином, внаслідок ведення бойових дій у Бучанському районі Київської області та інших обставин непереборної сили, у тому числі й існування заборгованості з бюджету держави за вже виконані роботи та надані послуги, підприємство повідомляло усіх своїх працівників про існування форс-мажорних обставин та змушене було припинити своєчасну виплату заробітної плати працівникам, а також сплату бюджетних платежів до бюджетів усіх рівнів.

Тож на сьогодні усі працівники підприємства, опинилися в однакових складних умовах та з розумінням ставляться до наявної проблеми. Лише окремі працівники вирішили звільнитися та звернутися до суду з відповідними позовами про стягнення заробітної плати. На сьогодні у провадженні судів України перебувають 15 таких справи, де позивачі не змогли зрозуміти реальних проблем підприємства та намагаються ще й заробити на цьому, заявляючи незаконні вимоги ще й про стягнення середнього заробітку.

Вважає, що викладеним вище та доданими до цього заперечення документами, приватне підприємство «Автомагістраль» довело факт настання для підприємства обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які об`єктивно унеможливлюють належне та своєчасне виконання як господарських так і податкових зобов`язань, а також звільняють від відповідальності, а тому просить врахувати викладене і визнати відсутність вини підприємства у не здійсненні своєчасного розрахунку, а тому вимога щодо стягнення основного боргу є передчасною, а вимога щодо стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку - безпідставною.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши доводи, наведені в їх письмових заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у період з 24.06.2020 року по 15.07.2022 року працював у відповідача дорожнім робітником 3 розряду дільниці, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . (а.с.10).

При звільненні позивача, відповідач з ним не розрахувався і має заборгованість по заробітній платі.

Так, з ксерокопії довідки №888 від 23.12.2022 року, виданої ПП «Автомагістраль» вбачається, що позивачу за травень - липень 2022 року не виплачено нараховану заробітну плати в сумі 50120,17 грн. (а.с.45).

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України « Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

З врахуванням положень ст.47 КЗпП України, не можуть бути покладені в основу рішення по справі посилання відповідача на відсутність спору між сторонами та відповідно не можуть вони бути і підставою для закриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату раці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (в редакції станом на момент звернення з позовною заявою). Відтак строк звернення до суду за захистом права - строк позовної давності у даному випадку не застосовується.

Праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19.

Таким чином, не виплачуючи заборговану позивачеві заробітну плату, відповідач порушив його право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване Конституцією України (ст.43), Законом України «Про оплату праці» та обмежив право на використання його власності для задоволення життєвих потреб грошових коштів.

З огляду на вищевикладене, заборгованість по заробітній платі позивача становить 50120,17 грн.

Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день ухвалення рішення та стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно п.20 Постанови від 24 грудня 1999 року №13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Також, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальним є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Судом встановлено,що на даний час у ПП «Автомагістраль» існують обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), які об`єктивно унеможливлюють належне та своєчасне виконання як господарських зобов`язань, так і обов`язку щодо здійснення бюджетних платежів та виплат заборгованості працівникам підприємства.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого декілька разів продовжувався та триває на даний час.

Відповідно до норм чинного в Україні законодавства, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорнівш обставинами) - надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань.

На засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин Торгово-промислова палата України 28 лютого 2022 року опублікувала відповідний загальнодоступний лист за №2024/02.0-7.1.

Головний офіс ПП «Автомагістраль», його територія та значна частина виробничих приміщень протягом тривалого часу перебували під окупацією російських загарбників. У зв`язку з цим, виникли об`єктивні загрози життю та здоров`ю працівників, було пошкоджено та викрадено значну кількість транспортних засобів (27 шт.), приміщення офісу, офісної техніки, документів, тощо. Також було знищено значну кількість обладнання та різноманітного устаткування, чим заподіяно надзначних матеріальних збитків, у зв`язку з чим підприємство опинилося у вкрай скрутному фінансовому становищі.

За результатами звернення підприємства до правоохоронних органів щодо вказаних вище дій було порушено кримінальне провадження №000108 від 08 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 438 КК України (порушення законів та звичаїв війни).

Враховуючи значні витрати підприємства на виконання цих робіт, понесення надзначних матеріальних збитків внаслідок тривалої окупації військами рф офісу, виробничих приміщень та території підприємства останнє нині перебуває у тяжкому фінансовому становищі, а відсутність обігових коштів призводить до критичного напруження в колективі, виникнення заборгованості по заробітній платі по відрахуванню до держаного бюджету. Крім того, відсутня можливість погасити кредиторську заборгованість перед постачальниками матеріалів, які в свою чергу звертаються з вимогами до підприємства з можливістю нарахування пені, відсотків, інфляційних втрат та інших штрафних санкцій.

За встановлених обставин, зважаючи, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором (непереборною силою) і саме ця обставина стала підставою для несвоєчасної виплати заробітної плати по причині тимчасової окупації збройними силами російської федерації території місцезнаходження ПП «Автомагістраль», що призвело до призупинення його діяльності, завдання останньому значної майнової шкоди, в тому числі внаслідок невиконання договірних зобов`язань дебіторами з вказаної причини, суд приходить до висновку про доведення стороною відповідача відсутності своєї вини у не виплаті заробітної плати позивачеві при його звільненні та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

А тому, зважаючи на вищевказані обставини, які об`єктивно унеможливлюють належне та своєчасне виконання відповідачем обов`язку щодо здійснення бюджетних платежів та виплат заборгованості працівникам підприємства, що виключає наявність вини відповідача щодо вчасного погашення заборгованості з виплати заробітної плати позивачу, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову в частині виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виходячи із суми середнього заробітку.

Отже, відповідач внаслідок воєнних дій не мав можливості своєчасно нарахувати та здійснити оплату праці позивачу за виконану роботу та провести повний розрахунок із ним при звільненні. Це у свою чергу відповідно до положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та ст.117 КзпП України є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці. Але ці обставини не звільняють відповідача від обов`язку виплати заробітної плати (ч.4 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Позивач від сплати судового за вимогу стягнення заробітної плати звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який станом на дату звернення до суду з позовом становив 992,40 грн.

Позивачем за вимогу стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., який у відповідності до ст. 141 ЦПК України не відшкодовується, оскільки в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автомагістраль» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль», що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Синяк, вул. Київська, 68, на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі в сумі 50120 (п`ятдесят тисяч сто двадцять) грн. 17 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль» в дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.08.2023 року.

Суддя: В. В. Заполовський