Справа № 466/9876/22
Провадження № 2/466/751/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Коновал Х.В.

справа №466/9876/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Львівтеплоенерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг

в с т а н о в и в:

06.12.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ЛКП «Львівтеплоенерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії ЛМКП "Львівтеплоенерго", які полягають у неправомірному нарахуванню позивачу у квартирі АДРЕСА_1 послуг із централізованого опалення за січень 2020 року в розмірі 50708,63грн. та зобов"язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" здійснити перерахунок вартості наданих послуг із централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 відповідно до показань засобів обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі, а також стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачем за січень 2020 року неправомірно було нараховано позивачу 64 426,87 грн. - 13 718,24 невідомого перерахунку і сума становила 50708,20грн. за те, що квартирний лічильник вчасно не пройшов чергову метрологічну повірку, тому нарахування вартості за послуги з централізованого опалення по даній квартирі проводилося згідно показів загальнобудинкового приладу обліку, відтак, всі тепловтрати в будинку покладено на одну квартиру.

Дані обставини підтверджуються квитанцією про оплату за комунальні послуги з січня 2020 по квітень 2020 року, з яких вбачається незаконне нарахування та квитанцією за грудень 2019 року, у якій видно, що така сума відсутня.

Вказані обставини також підтверджуються відповіддю відповідача, в якій зазначено, що у травні 2019 року контролером теплового господарства ЛМКП «Львівтеплоенерго» п. ОСОБА_2 було передано споживачеві (під розписку) повідомлення про повірку квартирного приладу обліку.

22 вересня 2019 року складено акт експлуатаційної перевірки № 74636 про зняття теплового лічильника з комерційного обліку для проведення чергової державної метрологічної повірки. Згідно з актом, після проведення чергової державної метрологічної повірки споживач повинен закликати листом представника відповідача для опломбування та постановки на комерційний облік теплового лічильника у квартирі та надати копію свідоцтва про проведення чергової державної метрологічної повірки приладу обліку.

24.12.2019 року на рішення ВК Львівської міської ради № 104 від 12.02.2020 р. у січні 2020 року проведено зміни розміру нарахування за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання ГВ у зв`язку із зміною ціни природного газу.

У січні 2020 року за адресою позивачки нарахування за центральне опалення було зменшено на 13718,24 грн.

Відповідно до оплати за січень 2020 р. 50708,63грн.

01.02.2020, на підставі заяви ОСОБА_1 від 31.01.2020 року та враховуючи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/09863 від 06.11.2019, складено акт експлуатаційної перевірки №74636 від 01.02.2020 року про постановку теплового лічильника на комерційний облік після проведення чергової державної метрологічної повірки. Початковий показ - 37797 КВтгод.

Відповідно з лютого 2020 року, розрахунок кількості теплової енергії спожитої на потреби опалення квартири АДРЕСА_1 проводився із врахування показів квартирного теплового лічильника.

Враховуючи викладене, розрахунок вартості послуги з централізованого опалення за вказаною адресою проведено коректно.

Позивач вказує, що такі дії відповідача є неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення: затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, в чинній у спірний період редакції (далі Правила), у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно абз. 2 п. 10 Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно абз.3 пункту 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб і підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Відповідно до абз. 4 пункту 12 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) з нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно пункту 18 Правил, після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Відповідно до абз. 1, 2, 3 пункту 15 Правил, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно і середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. У раз несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до підпункту 1, 5, 6, 9 абзацу 1 пункту 29 Правил, споживач має право на: зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм), споживання; установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт

Згідно абз.2 пункту 29 Правил, споживач має також інші права відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 4 пункту 32 Правил, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Враховуючи наведені вище норми закону, позивач вказує, що не передбачено нарахування споживачу вартості послуги з постачання теплової енергії по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії у випадку, якщо в квартирі встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії, який є справний, з огляду на те, що квартирний засіб обліку теплової енергії не пройшов періодичної повірки.

Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача, адвокат Мацей М.М. подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові додаткові пояснення, долучені до матеріалів справи. Просив у задоволенні позову відмовити та слухати справу у його відсутності. Крім того, надіслав заперечення проти задоволення витрат на правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та, відповідно, споживачем послуги з централізованого постачання теплової енергії, виконавцем якої є ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Позивачу, як споживачу послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення з метою їх оплати.

Житловий будинок АДРЕСА_3 обладнано індивідуальним тепловим пунктом із приладом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання. Відповідно, кількість та вартість теплової енергії, спожитої для потреб опалення та гарячого водопостачання даного будинку розраховуються згідно показів приладу обліку та встановлених тарифів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року, позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 57 857,49 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» інфляційні втрати в сумі 232,94 грн., 3 (три) відсотки річних у сумі 67,80 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2481,00 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Акту № 74636 від 20 серпня 2014 року, у квартирі АДРЕСА_1 поставлено на комерційний облік ЛМКП «Львівтеплоенерго» ультразвуковий квартирний тепловий лічильник марки Ultraheat, Ду 15, фірми Landis Gyr, Німеччина, міжповірочний інтервал - 4 роки, одиниці виміру теплової енергії - КВтгод, коефіцієнт переводу КВтгод у ГКал - 1163. Міжповірочний інтервал визначається сертифікатом затвердження типу засобу вимірювальної техніки при внесенні засобу вимірювальної техніки до державного реєстру України.

Нарахування вартості спожитої теплової енергії повинно відбуватися на підставі показників квартирного засобу обліку теплової енергії.

Постановою Львівського апеляційного суду від 03.04.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року - скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 7048.86 грн. В задоволенні решти позовних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - відмовлено. Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 2939.98 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Позивачем виконано вищевказану постанову Львівського апеляційного суду від 03.04.2023, що підтверджується квитанцією від 28.04.2023 про оплату ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 року по 31.12.2021 року у розмірі 7048.86 грн. (а.с.95).

Проте, незважаючи на виконане рішення Львівського апеляційного суду від 03.04.2023, ЛМКП «Львівтеплоенерго» надсилає позивачу повідомлення про заборгованість в розмірі 52673,82грн., в тому числі повідомлення від 12.06.2023 (а.с.97).

Відповідно до пункту 15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводив нарахування вартості за послуги з централізованого опалення згідно показів загально будинкового приладу обліку.

Представником відповідача не надано суду доказів несправності квартирного засобу обліку теплової енергії.

Судом встановлено, що відповідач здійснив нарахування позивачу плати за послуги з централізованого опалення за затвердженими нормативами з порушенням вимог пункту 15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

У відповідності до п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

Згідно ст. 6 цього Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до абзацу 1, 2, 3 пункту 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07. 2005 № 630(надалі - Правила), у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно абзацу 3 пункту 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 12 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно абзацу 3 пункту 18 Правил, після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Відповідно до абзацу 1, 2, 3 пункту 15 Правил, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до підпункту 1, 5, 6, 9 абзацу 1 пункту 29 Правил, споживач має право на: зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт.

Згідно абзацу 2 пункту 29 Правил, споживач має також інші права відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 4 пункту 32 Правил, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Отже, положеннями чинного законодавства не передбачено нарахування споживачу вартості послуги з постачання теплової енергії по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії у випадку, якщо в квартирі встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії, який є справний, з огляду на те, що квартирний засіб обліку теплової енергії не пройшов періодичної повірки.

Згідно абз. 3 п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», після відновлення надання показань вузлів обліку споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послугу зобов`язані провести перерахунок із споживачем.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Згідно абз. 2 п. 10 Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відтак, чинне законодавство передбачає, що у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, але в подальшому після отримання показань квартирних засобів обліку підлягає перерахунку.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатом Мацей М.М. укладено договір про надання правової допомоги від 22.11.2022, відповідно до умов якого гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та становить 25000грн.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Мацей М.М., окрім договору про надання професійної правничої допомоги від 22.11.2022 року, додано копію детального опису робіт (наданих послуг)виконаних адвокатом від 14.04.2023 та копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 22.11.2022 на суму 25000грн.

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що ні адвокат, ні позивач не з`являлися в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ОСОБА_1 послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,133,137,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ЛМКП "Львівтеплоенерго", які полягають у неправомірному нарахуванню позивачу у квартирі АДРЕСА_1 послуг із централізованого опалення за січень 2020 року в розмірі 50708,63грн.

Зобов"язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" здійснити перерахунок вартості наданих послуг із централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 відповідно до показань засобів обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі.

Стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» в доход держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 серпня 2023 року.

Суддя О. І. Ковальчук