Справа № 524/3583/23
Провадження №2-о/524/154/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.

за участю секретаря судового засідання Панченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просила встановити належність їй свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 08 серпня 1998 року Палацом шлюбів м. Кременчука, яким посвідчено укладення шлюбу між нею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». В обґрунтування заявленої вимоги пояснила, що звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки, однак їй було відмовлено та направлено до суду, у зв`язку із неможливістю внесення виправлень. Враховуючи той факт, що у позасудовому порядку вирішити вказане питання не є можливим, заявник була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту.

Ухвалою судді від 20.06.2023 року у справі відкрито окреме провадження.

Представник заявника ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник Відділу ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові докази надані сторонами, судом встановлено наступне:

Особа заявника встановлена за змістом паспортних даних як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Кременчука Полтавської області; паспорт видано 29 грудня 1998 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області. Заявник зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 .

Зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , шлюб укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Кременчуці Полтавської області; після одруження заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Таким чином, ім`я та по-батькові, місце та час народження відповідають паспортним даним заявниці, що свідчить про належність вказаного документа саме їй.

Крім того, суд відповідно до досліджених судом доказів встановлено, що розбіжності у написанні прізвища « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_4 » у документах заявника особи є ідентичними, та таким, що виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм української мови і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірного свідоцтва про шлюб.

Встановлення даного факту не пов`язане із вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки.

Зібрані у справі докази, письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне заявниці та остання позбавлена можливості підтвердити вказане в інший спосіб.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 256,315, 294 259, 315 - 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) правовстановлюючого документу свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 08 серпня 1998 року Палацом шлюбів м. Кременчука, відповідно до якого шлюб укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 636.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Семенова Л.М.