П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Київ

Справа №357/984/23

Провадження № 22-ц/824/10330/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 09 серпня 2023 року

Повний текст постанови складено 11 серпня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В.Р.

стороник: позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Шевчуком Юрієм Івановичем на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, від 12 травня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач, яка також діє в інтересах своєї малолітньої доньки, звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача.

Ухвалою суду від 06 березня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження, 10 травня 2023 року представник позивача, адвокат Шевчук Ю.І. направив суду заяву про залишення зазначеної позову без розгляду оскільки позовні вимоги відповідач задовольнив та, на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України, адвокат Шевчук Ю.І. просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача залишено без розгляду.

Клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 536,80 грн. (50% судового збору) та 2000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою в частині стягнення судових витрат, представник ОСОБА_1 , що діє в терасах ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Ю.І. подав апеляційну, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. та витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено ч.4 та ч.5 ст. 137 ЦПК України.

Вказує, що відповідач ОСОБА_3 клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не подавав, ніяких доказів та аргументів щодо не співмірності правничої допомоги не наводив.

Крім того, суд першої інстанції порушив вимоги ч. 3 ст.142 ЦПК України, відповідно до вимог якої, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У відзиві на апеляцій скаргу відповідач ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає її законною і обгрнутованою, а всі перераховані дії адвоката в апеляційній скарзі є неспівмірними розміру правової допомоги.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в частині стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи заяву частково та стягуючи судові витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. та судовий збір в розмірі 536,80 грн. суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи, фактично, по суті не відбувався, спір вирішено після пред`явлення позову до суду, але до відкриття провадження у даній справі (06.03.2023р.). Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, добровільне задоволення відповідачем позовних вимог до відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливе стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З представлених до суду першої інстанції документів вбачається, відповідно до договору про надання правничої допомоги № 4 від 07 грудня 2022 року, акту виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Шевчуку Ю.І. 20 000 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (якщо така оплата вже була проведена); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

З вищенаведених норм вбачається, що суд при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, а також необхідності надання оцінки позиції іншої сторони, яка заперечує проти заявлених витрат, в першу чергу має оцінити обґрунтованість заявлених витрат та їх співмірність із роботою, яку провів адвокат, а також зі складністю справи. Таким чином, основоположною в даному випадку має бути інформація щодо того, які саме послуги юридичного характеру були надані адвокатом стороні, а також їх тривалість. Дані обставини можуть бути встановлені виключно на підставі документів, наданих стягувачем до суду.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що нявність спору між сторонами стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, та як наслідок, позивачем були понесені судові витрати на оплату судового збору 1073,60 грн. що документально підтверджено (а.с.3), а згідно ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, 50 % судового збору, тобто 536 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а інші частина сплаченого судового збору 536,80 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

В своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач ОСОБА_3 клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не подавав.

Разом з тим, подаючи відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає про те, що всі перераховані дії адвоката в апеляційній скарзі неспівмірнимн розміру правової допомоги в розмірі 20000,00 грн, що є фактично клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Шевчуком Юрієм Івановичем залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна