БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/97/23
Справа № 356/525/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з постачання природного газу, боржник ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище заява, обґрунтована тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» відповідно до постанови НКРЕКП № 527 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. З метою здійснення обліку всіх операцій за спожитий природний газ на ім`я боржника було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Як зазначено заявником, між ТОВ «Київоблгаз Збут» та боржником ОСОБА_1 на підставі публічного договору склались фактичні договірні відносини щодо послуг постачання природного газу. За адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалось фактичне споживання природного газу. Боржник про свою незгоду із умовами опублікованого договору постачання природного газу не висловив, продовжив фактичне споживання, а, отже, прийняв пропозицію ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо укладення договору. При цьому, відсутні дані про те, що боржник не користується послугами ТОВ «Київоблгаз Збут» або уклав договір з іншим постачальником. Разом з тим, в порушення норм діючого законодавства, боржник не проводив оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01.04.2021 по 30.04.2022 виникла заборгованість у розмірі 10 244,35 грн. За таких обставин, просить суд видати судовий наказ про стягнення на свою користь з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ у вказаному вище розмірі, 3% річних в сумі 2,63 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8,52 грн., а також судовий збір в сумі 268,40 грн.

Суд, розглянувши подану заяву та додані до неї документи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер та належним чином документально підтверджені, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Як роз`яснено в п.п. 9, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011, наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, послуги з постачання та розподілу природного газу є житлово-комунальними послугами відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Так, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі Типовий договір від 30.09.2015 № 2500), за умовами якого постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`мах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (пункт 2.1 Типового договору від 30.09.2015 № 2500).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Типового договору від 30.09.2015 № 2500, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

Відомостей про дату укладення між заявником та споживачем договору матеріали справи не містять.

Обгрунтовуючи обставину виникнення між ТОВ «Київоблгаз Збут» та боржником договірних відносин, заявник посилається на положення розділу ІІІ (п. 4) Правил постачання природного газу в редакції Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, якими встановлено, що у випадку, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Отже, з огляду на відсутність в справі заяви-приєднання, підписаної споживачем, неможливо однозначно встановити всі істотні умови договору, щодо яких сторонами має бути досягнута згода, що не узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України та не може слугувати доказом безспірності вимог заявника.

Крім того, наданий суду розрахунок заборгованості (фінансовий стан), на який як на акцепт публічного договору приєднання в порядку ст.ст. 641-642 ЦК України посилається заявник, складений останнім в односторонньому порядку, квитанції про фактичну оплату споживачем виставлених заявником рахунків за надані послуги в матеріалах справи також відсутні.

За таких обставин, сам по собі розрахунок заборгованості, здійснений заявником самостійно, за відсутності в матеріалах справи підтвердження вчинення споживачем будь-яких свідомих дій, які могли б свідчити про його повну та безумовну згоду на приєднання до договору на визначених заявником умовах, не може слугувати доказом безспірності вимог заявника.

Крім того, наданий розрахунок містить інформацію лише за період, починаючи з листопада 2021 року, в той час як в заяві заявником заявлено про стягнення заборгованості, що виникла за період з 01.04.2021 по 30.04.2022.

Будь-яких документів, які б містили відомості за період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року матеріали справи не містять. Тауим чином, наданий суду розрахунок є необґрунтованим та не може у безспірному порядку доводити розмір та підстави виниклої заборгованості боржника.

Окрім того, згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 03.08.2023 за вх. № Еп-1177 від 08.08.2023 та Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 02.08.2023 № 10.1-10-262 за вх. № 2234 від 04.08.2023, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, будь-яких безспірних доказів, які б свідчили про відношення вказаного в заяві боржника ОСОБА_1 до споживання природного газу за адресою АДРЕСА_1 , матеріали справи також не містять.

Окрім того, на підтвердження заявлених вимог заявник до заяви долучає Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам в редакції Постанови НКРЕКП № 416 від 03.05.2022, що набув чинності з 06.05.2022 та жодним чином не може регулювати правовідносини, що виникли в період часу з 01.04.2021 по 30.04.2022.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, згідно ст. 625 ЦК України нарахованих на суму простроченого зобов`язання, вони є похідними від основного зобов`язання, а тому з огляду на вищенаведене, відсутні підстави для їх стягнення.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з постачання природного газу, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко