Справа № 367/3271/23
Провадження №2/367/4053/2023
15 серпня 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі секретаря судових засідань Валюх В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди),-
Виконавчий комітет Ірпінської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), обґрунтовуючи свої вимоги наступним.
28.04.2020 ОСОБА_1 (далі Відповідач) написала заяву до Комунального підприємства «Управління благоустрою міста» Ірпінської міської ради (далі КП «Управління благоустрою міста») із проханням проведення обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого виготовлення проекту землеустрою. Комісією виконавчого комітету Ірпінської міської ради по обстеженню зелених насаджень на території Ірпінської міської територіальної громади було проведено обстеження за результатами якого складено Акт обстеження зелених насаджень (дерев, чагарників, газонів, парків, лісопарків, насаджень, санітарно-захисних зон), що підлягають знесенню чи пересаджуванню у зв`язку із забудовою та впорядкуванням земельних площ на території АДРЕСА_1 від 08.05.2020 №61 (далі Акт обстеження №61) та розрахунок відновної вартості зелених насаджень на суму 63 924 грн 90 коп., які Відповідач зобов`язаний був сплатити до бюджету м. Ірпінь. Рішенням Ірпінської міської ради «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 » від 25.06.2020 №6699-82-VII (далі Рішення від 25.06.2020), передано у приватну власність Відповідачу земельну діяльну площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці, яка передана у приватну власність Відповідача знаходились зелені насадження, про що свідчить Акт обстеження №61 та розрахунок відновної вартості зелених насаджень, а саме: сосни у кількості 37 шт.
Вказують про те, що виконавчий комітет Ірпінської міської ради (далі - Позивач) наділений повноваженнями щодо подачі позовної заяви про стягнення збитків (упущеної вигоди) у зв`язку із триваючим не виконанням Відповідачем свого зобов`язання по сплаті грошових коштів за відновну вартість зелених насаджень згідно Акту обстеження зелених насаджень №61.
Керуючись Статутом та нормами чинного законодавства КП «Управління благоустрою міста» звернулося листом №124 від 06.04.2023 до Ірпінського міського голови (вх.№1430/01-29 від 07.04.2023) із проханням про вжиття заходів із стягнення з гр. ОСОБА_1 не сплачених грошових коштів за відновну вартість зелених насаджень у сумі 63 924 грн 90 коп.
Зазначають про те, що в даному випадку обов`язок сплатити відновну вартість випливає з п.11 Постанови №1045 і не пов`язана із прийняттям/не прийняттям рішення та наявним/відсутнім фактом видалення зелених насаджень. Отже, в разі набуття права власності на земельну ділянку необхідність сплати до бюджету відновної вартості розташованих на ній багаторічних насаджень законодавець пов`язує з фактом переходу права власності на них до власника земельної ділянки, а не з фактом їх фактичного видалення.
Таким чином, позивач зазначає про те, що факт затвердження проекту землеустрою та переходу земельної ділянки у приватну власність не звільняє Відповідача від обов`язку сплати коштів за відновну вартість зелених насаджень.
Листом від 22.03.2023 №94 КП «Управління благоустрою міста» зверталось до Відповідача із проханням сплатити суму боргу у розмірі 63 924 грн 90 коп., згідно Акту обстеження №61. Однак, Відповідач і надалі ухиляється від передбаченого чинним законодавством України обов`язку по сплаті за відновну вартість зелених насаджень.
Триваюче ухиляння Відповідача від свого обов`язку із сплати за відновну вартість зелених насаджень спричинило недоотримання коштів бюджету м. Ірпінь та порушення права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на відновлення зелених насаджень, в результаті чого в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений нормами чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене та те, що Відповідач без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберегла у себе кошти, які мала б сплатити, що спричинило ослаблення економічної основи місцевого самоврядування, вона зобов`язана повернути ці кошти на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Вказують про те, що надані до суду лист від Позивача на адресу Відповідача, а також інші документи, повністю доводить умисел у не сплаті коштів до місцевого бюджету м. Ірпінь, обов`язок, а не право, за сплату яких прямо вказувалось, у чинному на момент виникнення зобов`язання, законодавстві України.
Враховуючи вищевикладене та у зв`язку із простроченням Відповідачем виконання передбаченого законодавством зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно набутих або збережених грошових коштів, Позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано інфляційне збільшення боргу у сумі 30 487 грн 52 коп. за період з 01.07.2020 по 31.03.2023, а також нараховано 3% річних в розмірі 1 915 грн 03 коп. за період з 26.06.2020 по 25.06.2021.
Загальна сума завданих збитків (недоотримання місцевим бюджетом м. Ірпінь грошових коштів), пов`язаних з безпідставно збереженими грошовими коштами у зв`язку із несплатою за відновну вартість зелених насаджень, складає 96 327 грн 45 коп. (дев`яносто шість тисяч триста двадцять сім гривень сорок п`ять копійок).
Враховуючи викладене, просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в сумі 63 924 грн 90 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради кошти у сумі 30 487 грн 52 коп. інфляційних втрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради кошти у сумі 1 915 грн 03 коп. штрафних санкцій;
Ухвалою суду від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, за змістом якої вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судових документів та оголошенням про виклик до суду на сайті «Судова влада України».
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1ст. 76 ЦПК України).
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Так, судом встановлено, що 28.04.2020 ОСОБА_1 написала заяву до Комунального підприємства «Управління благоустрою міста» Ірпінської міської ради із проханням проведення обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого виготовлення проекту землеустрою (вх. №337 від 28.04.2020).
Комісією виконавчого комітету Ірпінської міської ради по обстеженню зелених насаджень на території Ірпінської міської територіальної громади було проведено обстеження за результатами якого складено Акт обстеження зелених насаджень (дерев, чагарників, газонів, парків, лісопарків, насаджень, санітарно-захисних зон), що підлягають знесенню чи пересаджуванню у зв`язку із забудовою та впорядкуванням земельних площ на території АДРЕСА_1 від 08.05.2020 №61 та розрахунок відновної вартості зелених насаджень на суму 63 924 грн 90 коп., які Відповідач зобов`язаний був сплатити до бюджету м. Ірпінь.
Рішенням Ірпінської міської ради «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 » від 25.06.2020 №6699-82-VII, передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну діяльну площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці, яка передана у приватну власність ОСОБА_1 знаходились зелені насадження, про що свідчить Акт обстеження №61 та розрахунок відновної вартості зелених насаджень, а саме: сосни у кількості 37 шт.

У ст.5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначено, що до органів управління у сфері благоустрою населених пунктів відносяться органи місцевого самоврядування.

Зокрема, згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів міської ради, серед іншого також належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів … озелененням таких територій, охороною зелених насаджень.

Аналогічні повноваження закріпленні і у пп.7 п.«а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно Статуту КП «Управління благоустрою міста» Ірпінської міської ради Київської області, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради від 29.07.2021 №1158-12-VIII підприємство вносить до Ірпінської міської ради подання стосовно стягнення у судовому порядку з фізичних та юридичних осіб заборгованості з відновлювальної вартості зелених насаджень.

Відповідно до ч.1-3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. У цьому разі видалення зелених насаджень не потребує дозволу (ордера). Відновна вартість визначається на підставі акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, та сплачується до прийняття об`єкта в експлуатацію. Розмір відновної вартості видалених зелених насаджень зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території.

Постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (далі Постанова №1045) визначено, що відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи (п.11). Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету (п.5).

Відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» відновна вартість це вартість, яка визначає їхню цінність, включає витрати на відновлення.

У ст.42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» наведений перелік правопорушень, за вчинення яких особи притягуються до відповідальності. П.4 цієї статті передбачена відповідальність за порушення правил благоустрою територій населених пункті.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. В даному випадку обов`язок сплатити відновну вартість випливає з

п.11 Постанови №1045 і не пов`язана із прийняттям/не прийняттям рішення та наявним/відсутнім фактом видалення зелених насаджень. Отже, в разі набуття права власності на земельну ділянку необхідність сплати до бюджету відновної вартості розташованих на ній багаторічних насаджень законодавець пов`язує з фактом переходу права власності на них до власника земельної ділянки, а не з фактом їх фактичного видалення.

Отже, факт затвердження проекту землеустрою та переходу земельної ділянки у приватну власність не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку сплати коштів за відновну вартість зелених насаджень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 03.04.2013 у справі №6-24цс13, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 17.09.2014 у справі №6-16160св14.

Листом від 22.03.2023 №94 КП «Управління благоустрою міста» зверталось до ОСОБА_1 із проханням сплатити суму боргу у розмірі 63 924 грн 90 коп., згідно Акту обстеження №61. Однак, Відповідач і надалі ухиляється від передбаченого чинним законодавством України обов`язку по сплаті за відновну вартість зелених насаджень.

Триваюче ухиляння Відповідача від свого обов`язку із сплати за відновну вартість зелених насаджень спричинило недоотримання коштів бюджету м. Ірпінь та порушення права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на відновлення зелених насаджень, в результаті чого в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений нормами чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберегла у себе кошти, які мала б сплатити, що спричинило ослаблення економічної основи місцевого самоврядування, вона зобов`язана повернути ці кошти на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків відноситься доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Так, зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17, від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

У ч.1 ст.614 ЦК України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 542, 550, 551, 611, 625 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.542 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Ч.2 ст.542 ЦК України надає визначення поняттю штраф, відтак штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Отже, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються інфляційні нарахування від простроченої суми.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), якою Велика Палата Верховного Суду підтвердила аналогічний висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 15.04.2015 у справі № 910/2899/14 та у постанові від 01.06.2016 у справі №910/22034/15, а також у постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 у справі № 910/6053/19.

У справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною другою статті 625 ЦК України.

В порушення законодавства ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку, згідно Рішення Ірпінської міської ради від 25.06.2020, не виконавши свого обов`язку по сплаті грошових коштів до місцевого бюджету у сумі 63 924 грн 90 коп.

Згідно розрахунку, наданого Позивачем на підставі ст.625 ЦК України ОСОБА_1 нараховано інфляційне збільшення боргу у сумі 30 487 грн 52 коп. за період з 01.07.2020 по 31.03.2023, а також нараховано 3% річних в розмірі 1 915 грн 03 коп. за період з 26.06.2020 по 25.06.2021.

Загальна сума завданих збитків (недоотримання місцевим бюджетом м. Ірпінь грошових коштів), пов`язаних з безпідставно збереженими грошовими коштами у зв`язку із несплатою за відновну вартість зелених насаджень, складає 96 327 грн 45 коп. (дев`яносто шість тисяч триста двадцять сім гривень сорок п`ять копійок).

Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими доказами, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 612, 614, 625, 1212 ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів»,ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, , заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в сумі 63 924 грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ 05408846, кошти у сумі 30 487 грн 52 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з 21.06.1964 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ 05408846, кошти у сумі 1 915 грн 03 коп. штрафних санкцій.

Стягнути з 21.06.1964 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, , судовий збір 2684,00 грн.

Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мерзлий