Справа № 441/2240/21
УХВАЛА

18 серпня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкарупська-Баранова Наталія Богданівна, стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на дії державного виконавця,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. звернулася до суду з скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Панчишина В.Р. у виконавчому провадженні № 72382784; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2023 у виконавчому провадженні № 72382784.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як роз`яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.13 постанови №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на це, якщо скарга за формою та змістом не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, то до такої застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України такого підтвердження подана скарга не містить.

Як вбачається зі матеріалів скарги, додатком до скарги вказано «докази скерування даної скарги з додатками стягувачу та органу ВДВС» та долучено накладні про відправку.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, суд звертає увагу, що вимоги ст. 183 ЦПК України (§ 2. Заяви з процесуальних питань) не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у даному випадку, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин 1 або 2 цієї статті.

Відповідно до розд. VII ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень це окремий вид судового провадження, який передбачає окремий процесуальний режим розгляду справи. Дії щодо направлення процесуальних документів вчиняє суд.

Наведене узгоджується із позицією Верховного суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20 (провадження № 61-15520св20).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За таких обставин заявнику необхідно усунути вищевказані недоліки (подати копії скарги з додатками для стягувача та суб`єкта оскарження; надати підтвердження скаржника про те, що ним не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав), оскільки без зазначення вищенаведених обставин, вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, а також провести всебічний та повноцінний розгляд скарги неможливо.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не містить положень щодо дій суду в разі не усунення скаржником вимог ухвали про залишення скарги без руху, а тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.175, 177 та ч. 1 ст.185 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкарупська-Баранова Наталія Богданівна, стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на дії державного виконавця залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений термін, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Іванюк