Провадження № 2/127/3056/23
УХВАЛА

17 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права приватної власності на майно.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

У відповідності до п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається із тексту позовної заяви позивач звернулася до суду «щоб здійснити поділ майна», з посиланням на ст. 368 ЦК України та ст. ст. 70, 71 СК України просить: 1. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частки вартості транспортного засобу марки BMW, модель Х5, 2002 року випуску, в розмірі 138960,68 гривень; 2. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частки вартості транспортного засобу марки Skoda, модель Octavia, марки Skoda, модель Octavia, в розмірі 160901,84 грн. 3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на екскаватора-навантажувача JCB 4CX, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

Тобто, позовна заява містить одночасно три позовні вимоги майнового характеру, які є самостійними (визнання права власності на майно, стягнення грошової компенсації).

У той же час, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Крім того, пунктом 10 цієї ж статті визначено, що у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до позовної заяви позивачем вказано ціну позову в розмірі 299863,52 грн.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Як вбачається із наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку ціна позову визначена з урахуванням частини вартості транспортного засобу марки BMW, модель Х5, 2002 року випуску, та частини вартості транспортного засобу марки Skoda, модель Octavia, 2009 року випуску згідно інформації з інтернет сайту оголошень про продаж автомобілів (auto.ria.ua). Водночас ціна позову визначена без врахування вартості екскаватора-навантажувача JCB 4CX, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , незважаючи на заявлення позивачем майнової вимоги про визнання права власності на його частину.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З урахуванням вищенаведених норм, суд не приймає до уваги зазначену позивачем ціну позову в сумі 299863,52 грн. Крім того, слід звернути увагу на неврахування вартості екскаватора-навантажувача при визначенні ціни позову.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн).

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження реальної вартості майна на момент пред`явлення позову, то суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна на момент звернення до суду, яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (звітом про оцінку майна) з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами наведеного законодавства України, а у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо визначається судом у сумі 13420,00 грн, що відповідає 5 розмірам прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. При цьому, позивачу слід враховувати попередньо сплачений судовий збір у розмірі 4072,24 грн згідно квитанції №0.0..1 від 01.08.2023 (АТ КБ «ПриватБанк»).

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як вбачається з вступної, описової та мотивувальної частин позову, позивач вважає позов таким, що стосується поділу майна подружжя. Разом з тим, визначені позивачем у прохальній частині вимоги не відображають обраного нею способу захисту, що стосується саме поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог, зазначивши конкретні способи захисту прав або інтересів позивача, які передбачені законом або договором, тобто узгоджену між собою описову, мотивувальну та прохальну частини. Якщо позов стосується поділу майна, то прохальна частина позову має містити відповідну вимогу щодо поділу майна, у якій буде чітко зазначено запропонований позивачем перелік майна, що підлягає поділу та спосіб їх поділу.

Крім того, позивачу слід звернути увагу на розбіжність зазначеного розміру компенсації вартості транспортних засобів між описовою та прохальною частиною позовної заяви, а також на необхідність зазначення, у т.ч в прохальній частині позовної заяви, повних відомостей про транспортні засоби (марка, модель, тип, рік випуску та інше).

Отже, вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та визнання права власності на майно - залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна