Справа № 367/2503/23
Провадження №2/367/3779/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кухленка Д.С.,

за участю:

секретаря судових засідань Вишневецькій А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та матері,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1/4 частки усіх видів його доходу щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту звернення до суд з цим позовом до досягнення малолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В мотивування позовних вимог вказує, що 08 грудня 2018 року вона, ОСОБА_1 , (далі - Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 у Ірпінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київській області. Від цього шлюбу у них з відповідачем народилася дитина - донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_3 . 06 лютого 2023 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Позивач проживає разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом депутата Бучанської міської ради про встановлення факту проживання без реєстрації від 06.04.2023 року. Зазначила, що відповідач долею дитини не цікавиться, у її розвитку участі не бере, свої обов`язки батька не виконує, матеріально не підтримує, не допомагає дитині ні їжею, ні одягом, не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей. Відповідач ухиляється від обов`язків пов`язаних з вихованням дитини і на момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати спільну з позивачем дитину. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, які покладені на батьків законом та необхідні для належного її утримання. Оскільки позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, працювати не має змоги, а тому єдиним джерелом доходу є соціальна допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою Ірпінського міського управління соціального захисту населення №295 від 03.03.2023 року., та відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1038-23-01186 від 10.04.2023 року. Також зазначила, що Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти. В зв`язку з тим, що відповідач не підтримує з позивачем та дитиною ніяких відносин, на момент подачі цього позову позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює відповідач.

18.07.2023 від представника відповідача адвоката Болдирєвої Д.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що повністю заперечують щодо Стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1/4 частки усіх видів його доходу щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явленні позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Відповідач визнає, що дитина мешкає разом з матір`ю, але відповідач постійно спілкується з дитиною, привозить харчі, іграшки, або все інше необхідне для розвитку дитини. В останні вихідні привіз дитині велосипед, який позивач відмовилася приймати. Посилання позивача, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, що позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, які покладені на батьків законом та необхідні для належного її утримання, не відповідає дійсним обставинам справи. Після припинення шлюбних відносин. Відповідач продовжив забезпечувати, дитину, що підтверджується квитанціями про сплату добровільних аліментів. Зазначили, що відповідач працює, однак заробітна плата відповідача складає 4000 грн, тобто сума аліментів на дитину 1/4 становить 1000 грн., відповідач сплачує по можливості, але не менше. Відповідача турбує, що позивач вводить суд в оману, що відповідач не приймає участі в житті дитини. Позивач вводить в оману дитину, вона користуючись тим, що дитина мешкає разом з нею, коли відповідач приїжджає говорить, що це друг. На питання відповідача чому не вона так робить вона каже, що якщо дитина дізнається, що це батько це буде психологічною травмою, так як дитина маленька їй не має ще 3 років. На підставі викладеного вважають, що стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1/4 частки ; усіх видів його доходу щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явленні позову до суду є безпідставними в зв`язку з тим, що Відповідач сплачує добровільно аліменти, що підтверджується доказами, які додані в якості доказів.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення малолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Відповідач після припинення шлюбних відносин продовжив забезпечувати, дитину та позивача, що підтверджується квитанціями про сплату добровільних аліментів. На підставі вищевикладеного вважають, що відповідач добросовісно та добровільно виконує взяті на себе зобов`язання, як батька.

25.07.2023 позивач подала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що з відзивом категорично не згідна оскільки: участі у вихованні відповідач не приймає з дитиною не проводить час, коли дитина хворіє лікування оплачує тільки позивач, грошові кошти в розмірі 1200 грн., які перераховує відповідач не достатньо для забезпечення дитини. Також вважає, що довідка долучена до відзиву є неналежним доказом та вважає, що належним доказом отриманих доходів є довідки ок-5, ок-7. Зазначила, що відповідач працює та отримує дохід у розмірі понад 10 тисяч гривень в місяць, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, батьків пенсіонерів чи інвалідів на утриманні не має, тому просила задовольнити позовну заяву.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 16 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Болдирєва Д.І. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, та зазначили, що проти задоволення позовних вимог частково заперечують, доводи зазначені у відзиві на позовну заяву та підтверджуються наданими доказами.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що рішенням Ірпніського міського суду Київської області від 06 лютого 2023 року цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб зареєстрований 08.12.2018 Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

Сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Відповідно до Акту депутата Бучанської міської ради на звернення заявника про встановлення факту проживання без реєстрації від 06.04.2023р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає без реєстрації разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі - позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вона є недостатньою та меншою ніж це передбачено законом.

Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, при визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для дітей віком до 6 років з 1 січня - 2272 гривень.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття дитини, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд зауважує, що надання батьком, як одним із батьків, у добровільному порядку матеріальної допомоги малолітній дитині є його правом, та не звільняє його, як одного з батьків, від обов`язку утримання дитини.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений у поставної КЦС ВС від 27.05.2020 року № 712/4702/19 (61-929св20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною - ОСОБА_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, та єдиним джерелом доходу є соціальна допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою Ірпінського міського управління соціального захисту населення №295 від 03.03.2023 року., та відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1038-23-01186 від 10.04.2023 року(а.с.11-12).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що доказів про наявність на утриманні інших осіб відповідачем не надано, відповідач є молодою, працездатною особою, та виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп..

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 12, 13, 133, 137,141, 263, 264,265, 274, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та матері задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з 14.04.2023 ідо досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дружини в розмірі в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно,починаючи з 14 квітня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко