ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Суми

Справа №585/1734/23

Номер провадження 22-ц/816/963/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цимбала Володимира Івановича

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2023 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., постановлену у м. Ромни Сумської області,

в справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Цимбала Володимира Івановича до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цимбала В.І., звернулася до суду з позовом, в якому просила: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , 1912 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці від дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами представника позивачу у справі №585/1734/23.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цимбала В.І., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції фактично відмовлено позивачу у доступі до правосуддя, не було враховано обставини та підстави позовних вимог, викладених у позові. На переконання заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції неправильно тлумачено п. 10 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять обмеження на повторне звернення до суду з аналогічним позовом, після визнання позовної заяви неподаною та повернення заявнику.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, позивач вчиняє дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, що, на думку суду, підтверджується тим, що до відома суду доведено недостовірну інформацію про не звернення у минулому до суду із аналогічним позовом, і ці дії суддею визнано зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Поте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2023 року у справі №585/1408/23 позову заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки заяви: визначити належного відповідача у справі, а у випадку якщо відповідачем залишитися Андріяшівська сільська рада обґрунтувати наявність спору; вказати підстави з яких в заяві вказані вимоги про встановлення факту родинних відносин щодо особи, на представництво інтересів якої у позивача відсутні повноваження.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2023 року №585/1408/23 позову заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв`язку з поданням заяви про її відкликання (п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цимбала В.І., звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області із позовом до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Тобто цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина 3 статті 44 ЦПК України).

Висновки суду першої інстанції про існування факту зловживання процесуальними правами обґрунтовуються виключно тим, що в позовній заяві, поданій за підписом представника позивача, вказано, що ОСОБА_5 не подавала іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом позову та з тих самих підстав.

Проте, не повідомлення позивачем інформації, щодо звернення до суду з аналогічним позовом, який був повернутий позивачу за його заявою, в розумінні ст. 44 ЦПК України не є діями, які можуть визнані судами, як зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Відкликання позовної заяви та подальше повторне пред`явлення позову з аналогічними вимогами, не свідчить про те, що метою таких дій позивача є саме маніпулювання розподілом справ між суддями.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що суд першої інстанції визнав зловживання процесуальними права представника позивача у цій справі, при цьому обмеживши позивача праві на доступ до правосуддя, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про залишення позовну без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановивши, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цимбала Володимира Івановичазадовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов