Ухвала

Іменем України

14 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 199/1204/21

провадження № 61-4074ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А., Халаджи О. В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин (батьківства) між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом; визнати ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги за законом по відношенню до спадкового майна, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 (житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 ).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 19 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , будучи особою, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалось, тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 29 червня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 липня 2023 року указані недоліки було усунуто.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1977 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

19 липня 1979 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Заповіту від імені ОСОБА_4 за життя складено не було, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 61/2019, а саме інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 листопада 2019 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 та житловий будинок АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується інформацією наданою КП «ДМБТІ» ДМР та Дніпропетровським обласним комунальним підприємством «П`ятихатське бюро технічної інвентаризації».

26 листопада 2019 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецової Н. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась відповідачка ОСОБА_3 , яка з 16 грудня 1993 року зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 05 грудня 2019 року №14/5-13446, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 21 листопада 1989 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інші зареєстровані особи за цією адресою на день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відсутні.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалася на те, що оскаржуване рішення суду порушує її права та інтереси.

Апеляційний суд встановив, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він та ОСОБА_1 не перебували у шлюбі; шлюб вказаних осіб було розірвано задовго до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто сорок років тому.

Таким чином, ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом після ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційний суд зазначив, що доказів складання спадкодавцем заповіту на ім`я ОСОБА_1 , встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку, тощо - суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_4 на те, що її не було залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, є безпідставним, адже позов на підставі положень Кодексу про шлюб та сім`ю України, Сімейного кодексу України щодо батьківства спадкодавця ОСОБА_4 (разом з апелянткою ОСОБА_1 ) відносно позивачки ОСОБА_2 - не заявлений.

Апеляційний суд зазначив, що самий лише факт того, що ОСОБА_4 є матір`ю позивачки у справі - ОСОБА_2 , не свідчить про порушення прав чи законних інтересів ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням. Позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_4 , є повнолітньою та має повну цивільну дієздатність у відповідності до статті 34 ЦК України, наділена усіма цивільними правами та обов`язками і має право в порядку, встановленому ЦПК України, самостійно (або через представника) звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Встановивши, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року не вирішувалось питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_1 , апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про закриття апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук