Справа № 2-5295/11
Провадження № 4с/522/64/23
УХВАЛА

15 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі справу за скаргою акціонерного товариства «УКРСИББАНК», заінтересована особа Державний виконавець Приморського відділу ДВС м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгена Геннадійовича на дії державного виконавця Приморського відділу ДМС м. Одеса,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеса.

В обґрунтування скарги вказано, що 05.06.2023 року державним виконавцем Білаш Є.Г. на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №54513118. Скаржник вказує, що виконавцем не вчинено жодних дій по встановленню правонаступників, не вирішено питання про заміну померлого боржника правонаступником, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21 липня 2023 року скаргу прийнято до провадження.

28 липня 2023 року від виконавця до суду надійшли заперечення на скаргу заявника.

У судове засідання призначене на 15 серпня 2023 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Від скаржника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що

15.08.2017 року державним виконавцем Крецул В.А, на підставі заяви, а також доданої до неї виконавчого документа №2/1522/5295/11 від 23.11.2012 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси було відкрите виконавче провадження №54513118 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредиту.

Відповідно до Актового запису про смерть № 7385 від 18 липня 2016 року боржник ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.06.2023 року державним виконавцем Білаш Є.Г. на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №54513118.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ» організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.12 Розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Виходячи з наведених норм, суд вказує, що виконавець, як і інші сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони правонаступником. Таким чином, у виконавця наявне лише право, а не обов`язок для здійснення зазначених дій.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Згідно зі ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користв чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчий документом фізична чи юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно норм чинного законодавства, а саме відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі «припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника».

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу: у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено будь-яких порушень норма права при ухваленні постанови про закінчення виконавчого провадження № 54513118, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 447, 448, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги акціонерного товариства «УКРСИББАНК», заінтересована особа Державний виконавець Приморського відділу ДВС м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгена Геннадійовича на дії державного виконавця Приморського відділу ДМС м. Одеса відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.08.2023 року

Суддя Р. Д. Абухін

15.08.2023