ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: адвокатів Головашич Ю.О., Труханович Я.О.,

розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 правонаступником, якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Тетяна Михайлівна

за апеляційною скаргою адвоката Мухіна Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_3 ,

за апеляційною скаргою адвоката Натини Андрія Олексійовича в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Колесник С.А. в м. Харкові зі складанням повного тексту 20.08.2021 року ,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вказаним позовом, в якому просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він є двоюрідним братом ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини померлої.

Зазначала, що після смерті його двоюрідної сестри ОСОБА_6 28.09.2018 року була заведена спадкова справа № 411/2018.

До спадщини увійшла квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, вказував, що позивачу про смерть своєї двоюрідної сестри стало відомо від її сусідів влітку 2020 року, які повідомили про її смерть та те, що в квартирі померлої роблять ремонт невідомі особи.

Зазначав, що станом на 2017 рік позивачу було 81 рік, та з 01.03.2017 року по 02.03.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з операцією на оці, після чого півтора місяця позивач проходив реабілітацію. До цього з 12.02.2017 року по 22.02.2017 року перебував у відрядженні за кордоном.

Посилаючись на те, що він має пріоритетне право на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 перед відповідачем ОСОБА_3 , як спадкоємець 3 черги, вважав, що його права порушені.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року позов задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним братом ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його двоюрідної сестри, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржили представник ОСОБА_3 - адвокат Мухін О.М. та представник осіб, які не приймали участі в розгляді справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат Натина А.О.

Представник ОСОБА_3 адвокат Мухін О.М., в апеляційній скарзі, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що позивачем не надано доказів, що він дізнався про смерть ОСОБА_7 лише у липні 2020 року, також немає ніяких підтверджень про пошуки померлої.

Вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказує, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували перебування позивача у відрядженні за межами України та тривалість такого відрядження, позивач суду не надав та матеріали справи не містять.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Адвокат Натина А.О., який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі, зазначає, що останні згідно договору купівлі продажу, укладеного 24 вересня 2020 року, є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Вважає, що суд помилкового дійшов висновку про те, що строк звернення позивача з заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин та просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Харківським апеляційним судом за даними апеляційними скаргами відкрито апеляційне провадження.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року до участі в справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємця- дочку ОСОБА_2 (т.2, а.с.137-138).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , якій належала квартира АДРЕСА_1 .

Постановою Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 29 липня 2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті, померлої ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, а також із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки до 29 серпня 2019 року смерть ОСОБА_6 була зареєстрована як смерть невідомої особи та до цього часу у позивача були відсутні достовірні відомості про смерть двоюрідної сестри, отже позивач не міг з`явитись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, що є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком враховуючи наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що позивач з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті двоюрідної сестри не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки до 29 серпня 2019 року смерть ОСОБА_6 була зареєстрована як смерть невідомої особи та у позивача були відсутні достовірні відомості про її смерть, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Необгрунтованими є посилання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 на те, що позивачем не надано доказів пошуків померлої, оскільки станом на 20 листопада 2017 року, тобто на час смерті ОСОБА_6 не було офіційний даних про її смерть. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що позивач міг дізнатись про смерть двоюрідної сестри раніше ніж 24 жовтня 2019 року.

Наведене узгоджується з постановами Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 645/7452/19, від 29 травня 2019 року у справі № 643/1455/18.

Таким чином, при ухваленні рішення районним судом були додержані норми матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає оскаржуване рішення без змін.

Відносно доводів апеляційної скарги адвоката Натини А.О. в інтересах ОСОБА_8 , то її доводи також не впливають на обгрунтованість рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року.

Рішення районного суду в частині встановлення факту родинних відносин сторонами не оскаржується, а тому не переглядається в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги адвоката Мухіна Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_3 , та адвоката Натини Андрія Олексійовича в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.08.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О.І. Обідіна