Ухвала

15 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 463/92/22

провадження № 61-9330ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи,

ВСТАНОВИВ:

Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького 20 червня 2023 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року у вищевказаній справі, з пропуском строку, передбаченим статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі заявник зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки дотепер повний текст постанови заявник не отримував.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2023 року касаційну скаргу Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, зокрема для доплати судового збору та звернення до суду з заявою про поновлення строку, в якій навести інші підстави касаційного оскарження а також надати докази на підтвердження невиконання апеляційним судом вимог 272 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 червня 2023 року заявник направив до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та квитанцію про сплату судового збору.

Заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення повторно мотивовано тим, що під час проголошення судового рішення представник присутнім не був, судове рішення у відповідності до статті 272 ЦПК України отримав 27 липня 2023 року, самостійно звернувшись до суду. До клопотання додає лист апеляційного суду про направлення заяви про видачу судового рішення за належністю до суду першої інстанції, копія заяви про видачу судового рішення з розпискою про його отримання 27 липня 2023 року та довідку, складену канцелярією Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького, про те, що на поштову та електронні адреси оскаржувана постанова не надходила.

Разом із цим, надані заявником докази не підтверджують того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України та про обставини, які об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу у передбачений ЦПК України строк. А свідчать лише про звернення заявником із заявою про видачу оскаржуваного судового рішення після звернення з касаційною скаргою.

Верховний Суд зазначає, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи; ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення; якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію; суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними; попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у справі № 904/272/22).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 904/7806/21, від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 20 квітня 2023 у справі № 920/367/17.

Отже, заявником не виконано у повному обсязі вимоги ухвали, не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відтак, оскільки заявником недоліки касаційної скарги не усунуто у повному обсязі, не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку, тому існують підстави для повернення касаційної скарги.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Гжицького про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков