Постанова

Іменем України

16 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 759/15179/19

провадження № 61-5075св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Нургалієв Рустам Маратович, товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Голден Хаус»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шульженком Денисом Юрійовичем, на постанову Київського апеляційного суду в складі колегії суддів: Олійника В. І., Сушко Л. П., Суханової Є. М. від 18 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст заяви

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Нургалієва Р. М., товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Голден Хаус» (далі - ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус») про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 29 травня 2006 року між нею (прізвище до шлюбу ОСОБА_2 ) та ВАТ «Престиж» був укладений кредитний договір № 014-05/96, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в розмірі 60 000 дол. США з метою придбання квартири. На забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , яку позивачка придбала на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2006 року.

Указувала, що 23 вересня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та нею був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № 014-05/96, за пунктом 2 якого кредитний договір продовжує свою дію з урахуванням умов, встановлених цим додатковим договором, а саме «Графіком погашення заборгованості за кредитом» встановленими за розміром та датами платежами в період від 15 жовтня 2014 року до 29 травня 2026 року і з того часу вона виконувала умови договору належним чином відповідно до даного графіку.

20 червня 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно додатку 1 до якого було відступлено право вимоги за кредитним договором № 014-05/96 від 29 травня 2006 року суми заборгованості станом на 19 червня 2019 року, а саме: заборгованість за кредитними коштами 79 870,89 грн, заборгованість за нарахованими процентами 57,20 грн, а всього заборгованість складає 79 928,09 грн.

ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» про свої банківські реквізити для сплати платежів її не повідомило, а 21 червня 2019 року направило письмову вимогу про усунення порушення в порядку статей 35 - 37 Закону України «Про іпотеку» про те, що згідно умов кредитного договору станом на момент укладення договору про відступлення прав вимоги у позивачки наявна заборгованість та запропоновано достроково виконати боргові зобов`язання в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Попереджено, що у разі невиконання даної вимоги ТОВ «АН «Голден Хаус» зверне стягнення на предмет іпотеки.

Так, листами від 29 червня 2019 року, 04 липня 2019 року, 08 липня 2019 року та від 11 липня 2019 року ОСОБА_1 надала згоду на виплату заборгованості і просила повідомити суму простроченої заборгованості та банківські реквізити для перерахування коштів. Однак, жодних повідомлень від кредитора про суму простроченої заборгованості та банківські реквізити позивачка не отримала.

Указувала, що 08 серпня 2019 року державним реєстратором Нургалієвим Р. М., КП «Реєстраційне бюро» було внесено запис № 32738266 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус».

Позивачка вважала, що при здійсненні державної реєстрації переходу права власності на квартиру державним реєстратором допущено порушення статей 12, 33 Закону України «Про іпотеку», а також пункту 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прийнято без відомостей щодо невиконання або неналежного виконання позивачкою «Графіку погашення заборгованості за Кредитом».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Нургалієва Р. М. КП «Реєстраційне бюро» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 48151751 від 08 серпня 2019 року номер запису про право власності 32738266 від 08 серпня 2019 року, на підставі якого внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 було позбавлено права власності з порушенням положень іпотечного договору, Порядку державної реєстрації та Закону України «Про іпотеку», її порушене право підлягає відновленню шляхом скасування рішення державного реєстратора Нургалієва Р. М. КП «Реєстраційне бюро» м. Київ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 серпня 2019 року, номер запису про право власності 32738266 від 08 серпня 2019 року, на підставі якого внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру за адресою АДРЕСА_2 за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус».

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що на момент звернення позивачки до суду з відповідним позовом (19 серпня 2019 року), законодавство не визначало здійснення захисту порушеного права шляхом скасування рішення державного реєстратора, належним та допустимим способом захисту порушеного права було скасування запису про проведену державну реєстрацію.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шульженко Д. Ю. звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року в справі № 757/40397/16-ц, від 06 жовтня 2021 року в справі № 754/8547/19, від 10 листопада 2021 року в справі № 361/3659/18, від 23 червня 2020 року в справі № 906/516/19, від 20 серпня 2020 року в справі № 916/2464/19, від 16 вересня 2020 року в справі № 352/1021/19, від 24 червня 2020 року в справі № 203/201/18, від 17 квітня 2020 року в справі № 661/5615/18 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі № 644/3116/18, від 20 листопада 2019 року в справі № 802/1340/18-а, від 20 березня 2019 року в справі № 306/2053/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу

До Верховного Суду від ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» надійшли відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких заявник просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін. Зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про обрання позивачем неправильного способу захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 759/15179/19 з Святошинського районного суду м. Києва.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від Верховного Суду від 29 червня 2023 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 29 травня 2006 року між ВАТ «Престиж» та позивачкою був укладений кредитний договір № 014-05/96, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти для придбання квартири в розмірі 60 000 дол. США строком до 29 травня 2026 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29 травня 2006 року між АКБ «Престиж» та позивачкою був укладений договір іпотеки № 014-05/96з, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 Іпотечного договору цим договором забезпечується належне виконання вимог, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та їх умов.

Правонаступником АКБ «Престиж» став ПАТ «Фідобанк», до якого відповідно перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

ПАТ «Фідобанк» відступив право вимоги шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» права вимоги банку до позичальників та/або іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та/або договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру з Додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 до договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором № 014-05/96 від 29 травня 2006 року, який уклала позивачка з ВАТ «Престиж», правонаступником якого став ПАТ «Фідобанк» та право вимоги за договором іпотеки № 014-05/96з від 29 травня 2006 року, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1 .

ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» 21 та 26 червня 2019 року надіслано на офіційну поштову адресу позивачки вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) за змістом якого, позивачку повідомлено про факт здійснення відступлення прав вимоги та запропоновано, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору та договору іпотеки, сплатити на користь ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» суму заборгованості в розмірі 79 928,09 грн.

08 серпня 20129 року, після спливу 30-денного строку з моменту отримання вимог про усунення порушення, у зв`язку з порушенням умов виконання зобов`язань, державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Нургалієвим Р. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48151751 щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус».

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобовязаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус».

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатами розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльності державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року, яка діяла на час звернення з позовом у цій справі) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Проте згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судових рішень у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року, тобто на час ухвалення судових рішень у цій справі, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.

Подібні за містом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року в справі № 754/8547/19 (провадження № 61-10163 св 21).

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав, зазначивши, що з метою ефективного захисту порушених прав є скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

При цьому апеляційний суд належним чином не дослідив питання того, чи буде судом у цьому конкретному випадку при задоволенні такої позовної вимоги вирішено спір про право, наявний між сторонами.

Разом із тим, по суті спору суд апеляційної інстанції позов не розглянув, оцінку законності винесення Державним реєстратором рішення № 32738266 від 08 серпня 2019 року не надав та не перевірив висновки суду першої інстанції про те, що реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» порушує права позивачки.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції не можна вважати обґрунтованими та такими, що відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішенні справ із метою ефективного захисту порушених прав, оскільки у всіх справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням закону.

У частинах третій, четвертій статті 411 ЦПК України закріплено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Ураховуючи, що судом апеляційної інстанції не переглянуто рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимоги по суті спору, не надано оцінки законності винесення державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності, не встановлено у повній мірі інші фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шульженком Денисом Юрійовичем, задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного від 18 травня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов