КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/352/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

та ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09.06.2023 року звернулись до Київського районного суду міста Одеси зі спільною заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 18.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1482. Також у заяві, заявниками порушено питання про відновлення дошлюбного шлюба ОСОБА_2 на « ОСОБА_3 ».

В мотивування підстав щодо розірвання шлюбу, заявники зазначили, що між ними спільне життя не склалося, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, протилежними поглядами на шлюб, за наслідком чого в них припинені шлюбні відносини.

Заявники зазначили, що спір стосовно сплати аліментів на утримання дитини, участі у вихованні та додаткових витратах на дитину, між сторонами вирішено договором від 29.05.2023 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрованим в реєстрі за №347.

Крім того, одночасно між заявниками вирішено питання щодо поділу майна подружжя, про що свідчить укладання договору від 29.05.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрованого в реєстрі за №348.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

До судового засідання призначеного на 23.08.2023 року заявники не з`явились, однак до суду надійшли заяви від їх представників про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши і вивчивши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до положень ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 18 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №1482. Під час реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

У відповідності до поданих до суду доказів, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день ухвалення рішення суду в цій справі є малолітньою.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.05.2023 року уклали договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрований в реєстрі за №347, виходячи з умов якого судом встановлено, що сторони узгодили, що малолітня донька - ОСОБА_6 , мешкає разом з матір`ю; врегульовано порядок участі батька у спілкуванні та вихованні дитини; врегульовано порядок стягнення з батька дитини аліментів на малолітню доньку.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.05.2023 року уклали договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В., зареєстрований в реєстрі за №348, згідно з умовами якого сторони досягли згоди щодо визначення права власності кожного з подружжя на майно, що було набуте під час шлюбу.

За наслідком викладеного вбачається, що заявниками виконано приписи ч.1 ст.109 СК України.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.

У заяві, ОСОБА_7 порушено питання щодо відновлення дошлюбного прізвища на « ОСОБА_3 ».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу такою, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених заявниками, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не об`єднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 81, 141, 263-265, 293, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 109, 110, 112, 113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1482.

Шлюб між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Заявниці ОСОБА_8 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.