Провадження № 2/679/364/2023
Справа № 682/340/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нестерук К.В.,

прокурора Бондарук Т.Є.,

представника відповідача Козійчука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Базана Олександра Вікторовича в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин», про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури Базан О.В. в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, вказавши у позові третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин».

В обґрунтування позову зазнається, що вироком Славутського міськрайонного суду від 14.12.2021 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаним вироком встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 19.3 Правил дорожнього руху України, і вказані порушення перебувають у прямому причинному зв?язку зі скоєнням ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілий ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» з 09.10.2020 по 30.11.2020 та з 19.01.2022 по 25.01.2022, тобто всього 60 ліжко-днів, внаслідок чого лікарня понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у загальній сумі 56571,12 грн.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_1 зазначені витрати на стаціонарне лікування потерпілого у добровільному порядку відшкодовані не були.

Зі статуту КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» вбачається, що засновником (власником) цього підприємства є Нетішинська міська територіальна громада в особі Нетішинської міської ради, а підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику.

З огляду на це уповноваженим державною органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є саме Нетішинська міська територіальна громада в особі Нетішинської міської ради.

Проте на момент пред?явлення прокурором цього позову ні КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», ні Нетішинською міською радою як органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, заходи щодо стягнення заподіяної шкоди не вживалися ні під час розгляду кримінального провадження в суді, ні в порядку цивільного судочинства, а тому, з метою недопущення порушення інтересів держави, цей позов подано Шепетівською окружною прокуратурою.

У зв`язку з цим прокурор просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Нетішинської міської ради (для зарахування Комунальному некомерційному підприємству «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин»: розрахунковий рахунок UA0094309; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області; код отримувача 40365451) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 56571,12 грн.

14.02.2023 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла вказана цивільна справа.

02.03.2023 суддею вказаного суду Маршал І.М. було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 18).

14.06.2023 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області суддю Маршал І.М. було відведено від розгляду зазначеної цивільної справи за заявою представника відповідача ОСОБА_3 , а згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 розгляд цієї справи було визначено судді цього ж суду Зеленській В.І., якою 15.06.2023 було повторно відкрите провадження у справі та визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 62-63).

03.07.2023 представником відповідача Козійчуком О.І. був поданий відзив на позов, в якому він зазначив, що у позові прокурор вказує, що звертається із цим позовом в інтересах держави. У той же час у позові вказано, що засновником КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» є територіальна громада в особі Нетішинської міської ради, і позов не містить жодних міркувань чи мотивів щодо того, що нанесеними третій особі збитками зазнав шкоди також бюджет України. У даній справі прокурор не надав жодних доказів того, що за статутом КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» виконує функції держави та не надав доказів того, що саме третя особа звернулася із проханням до прокуратури про здійснення представництва інтересів третьої особи. До позову не додаються докази того, що позивач чи третя особа ініціювали чи повинні були ініціювати процедуру відшкодування збитків, розмір яких має бути відображений у бухгалтерському обліку вказаних установ (а.с. 90-92).

07.07.2023 керівником Шепетівської окружної прокуратури Олійником Р. була подана відповідь на відзив, в якому останній вказує, що вказаний позов був поданий прокурором в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради, оскільки саме цей орган уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Так, потерпілий ОСОБА_2 стаціонарно лікувався у закладі охорони здоров?я, що перебуває у власності Нетішинської міської ради, тому кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого повинні бути зараховані до відповідного місцевого бюджету, що є одним із джерел формування майна та коштів третьої особи. Спірні відносини пов?язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно і в повному обсязі надходити відповідні кошти. У цих правовідносинах інтереси держави та позивача, який представляє територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, повністю збігаються. Сам факт незвернення позивачем та третьою особою з відповідним позовом свідчить про те, що уповноважений орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв?язку з чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для вжиття заходів реагування та звернення до суду з таким позовом (а.с. 83-85).

14.07.2023 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області вказана справа за заявою представника відповідача ОСОБА_3 була передана за підсудністю Нетішинському міському суду Хмельницької області, на адресу якого надійшла 21.08.2023 (а.с. 102-103).

25.08.2023 зазначена цивільна справа була прийнята до розгляду суддею Нетішинського міського суду Хмельницької області та призначено в ній підготовче засідання (а.с. 111).

10.10.2023 судом було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 151).

06.11.2023 судом за клопотанням представника відповідача останньому було поновлено пропущений строк на подання доказів та прийняті подані представником відповідача ОСОБА_3 письмові докази (а.с. 177).

У судове засідання представник позивача не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Нетішинської міської ради, в якій також вказав, що позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Прокурор Бондарук Т.Є. у судовому засіданні підтримала заявлений позов та надала пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позові. Прокурор зазначила, що під час регулярного моніторингу органом прокуратури був виявлений факт порушення, а саме невідшкодування витрат із місцевого бюджету на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , в якому прокурором підтримувалося публічне обвинувачення. Після цього органом прокуратури було з?ясовано, що КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», де лікувався потерпілий ОСОБА_2 , та Нетішинська міська рада, яка є засновником та власником цього медичного закладу, з відповідним позовом до суду не зверталися та не мають наміру цього робити, про що письмово повідомили орган прокуратури, у зв?язку з чим прокурором було вирішено пред?явити позов до суду в інтересах держави. У вироку дійсно зазначається, що шкода, завдана відповідним кримінальним правопорушенням, була відшкодована у повному обсязі, проте у вироку (та в угоді, яка була ним затверджена) іде мова саме про шкоду, завдану самому потерпілому. При цьому непред?явлення позову в межах кримінального провадження жодним чином не позбавляє права звернутися з таким позовом у порядку цивільного судочинства, а непред?явлення позову у кримінальній справі могло бути пов?язано з тієї обставиною, що на той момент ще не була отримана довідка з медичного закладу із сумою витрат на лікування потерпілого. У той же час завдані медичному закладу збитки, понесені у зв?язку із лікуванням потерпілого, фактично є частиною шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а тому підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Відповідач у судове засідання не з?явився, його представник ОСОБА_3 заперечував проти позову та надав пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у відзиві на позов. Представник наголосив, що у бухгалтерській звітності третьої особи не відображено жодної заборгованості, а отже немає підстав вважати збитками витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 . Фактично позов був пред?явлений в інтересах територіальної громади, а не держави, а отже законних підстав звертатися з таким позовом прокурор не мав. До того ж вирок стосовно ОСОБА_1 не є обвинувальним, оскільки цим вироком була затверджена угода про визнання винуватості, і в цій угоді, крім іншого, зазначається, що шкода, завдана відповідним кримінальним правопорушенням, була повністю відшкодована. Водночас в межах кримінального провадження цивільний позов прокурором не заявлявся і розмір завданої шкоди у вироку не вказаний. Крім іншого, прокурором не доведено, що витрати на лікування, про які йдеться у позові, були здійснені на конкретну особу (потерпілого ОСОБА_2 ), а не просто розраховані по формулі, і що стаціонарне лікування потерпілого у період після ухвалення вироку було пов`язане із кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 .

Представник третьої особи у судове засідання не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», в якій також вказав, що третя особа підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Заслухавши прокурора та представника відповідача, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2021 ОСОБА_1 був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком у вигляді двох років. У вироку вказано, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: 1) закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку; внутрішньо-мозкової гематоми; перелому нижньої щелепи справа; підшкірної гематоми параорбітальної ділянки та обличчя зліва; множинних осаднено-рваних ран лівої брови та підборіддя; осаднення обличчя, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення; 2) множинних осаднено-рваних ран лівого колінного суглобу та осаднення верхніх і нижніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 5-6).

Як вбачається з листа-відповіді Комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» від 13.12.2022 на адресу першого заступника Шепетівської окружної прокуратури Базана О., ОСОБА_2 у період з 09.10.2020 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі, а саме: 1) з 09.10.2020 по 13.11.2020 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії із діагнозом: ЗЧМТ; внутрішньо-мозкова гематома; набряк головного мозку; мозкова кома. Оперативне втручання 13.10.2020 (трепанація черепа). Медичні засоби: заробітна плата медичного персоналу 38811,74 грн; нарахування на заробітну плату 8538,58 грн; медикаменти та витратні матеріали 3035,65 грн; загальна сума 50385,97 грн; 2) з 13.11.2020 по 30.11.2020 у неврологічному відділенні з діагнозом: ЗЧМТ; млява тетраплегія; сенсо-моторна афазія після важкої ЧМТ (видалення гематоми головного мозку 13.10.2020). Медичні засоби: заробітна плата медичного персоналу 2679,71 грн; нарахування на заробітну плату 589,54 грн; медикаменти та витратні матеріали 231,36 грн; загальна сума 3500,61 грн; 3) з 19.01.2022 по 25.01.2022 у соматичному відділенні з діагнозом: наслідки тяжкої ЧМТ; спастична тетраплегія; анартрія; дисфазія; хронічний пієлонефрит, підгострий перебіг; ІХС; дисфузний кардіосклероз СН-ІІА. Медичні засоби: заробітна плата медичного персоналу 1231,09 грн; нарахування на заробітну плату 270,84 грн; медикаменти та витратні матеріали 1182,61 грн; загальна сума 2684,54 грн. У листі вказано, що КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» самостійно заявляти позов до ОСОБА_1 не буде, а також зазначені реквізити для перерахунку відповідних коштів (а.с. 9-10).

Міський голова м. Нетішин Супрунюк О. у своєму листі-відповіді від 16.01.2023 на адресу першого заступника Шепетівської окружної прокуратури Базана О. повідомив, що у Нетішинської міської ради відсутня інформація про добровільну сплату ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від злочину у розмірі 56571,12 грн. У той же час, з огляду на спрямування фінансового ресурсу на забезпечення фінансування заходів з оборони держави у зв`язку із дією на території України правового режиму воєнного стану, в результаті чого зменшено видатки на інші статті, в тому числі на фінансування витрат зі сплати судового збору, Нетішинська міська рада не здійснювала заходів представницького характеру та не має можливості самостійно звернутися до суду з метою захисту порушених прав, а тому просила забезпечити дотримання інтересів держави в особі Нетішинської міської ради шляхом заявлення позову до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину в розмірі 56571,12 грн (а.с. 11, 12).

03.02.2023 виконувачем обов`язків Шепетівської окружної прокуратури Базаном О. було складене письмове повідомлення на ім`я міського голови м. Нетішин Супрунюка О. про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі Нетішинської міської ради та КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» шляхом пред`явлення до Славутського міськрайонного суду позову до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 56571,12 грн (а.с. 13).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно з п.п. 3, 4 вказаного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

При цьому у листі Комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» від 02.11.2023 деталізується, що із загальної суми витрат на лікування у розмірі 56571,12 грн кошти місцевого бюджету складають 4173,04 грн, у той час як інша частина витрат у розмірі 52398,08 грн це кошти НСЗУ (а.с. 164).

У п.п. 1.4, 5.3 Статуту Комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» зазначається, що засновником (власником) підприємства є Нетішинська міська територіальна громада в особі Нетішинської міської ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Джерелами формування майна та коштів підприємства, крім коштів місцевого бюджету, є також кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (а.с. 165-166).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» № 2801-XII від 19.11.1992 фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Згідно з п. 1 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Національної служби здоров`я України» № 1101 від 27.12.2017, Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та у зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування у КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», відповідач зобов`язаний відшкодувати відповідному закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь Нетішинської міської ради (для зарахування Комунальному некомерційному підприємству «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин») витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення у розмірі 4173,04 грн, що були понесені з місцевого бюджету.

Разом із цим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 52398,08 грн, оскільки із дослідженої судом довідки КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» 02.11.2023 вбачається, що такі витрати здійснені з коштів Національної служби здоров`ю України (НСЗУ), яке є центральним органом виконавчої влади, у той час як прокурором був заявлений позов в інтересах держави виключно в особі Нетішинської міської ради та заявлена вимога про стягнення витрат на лікування потерпілого на користь вказаного органу місцевого самоврядування для зарахування до місцевого бюджету.

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача щодо відсутності повноважень прокурора на звернення до суду з відповідним цивільним позовом.

Так, із досліджених судом письмових листів на адресу прокурора позивача та третьої особи вбачається, що останні не мали наміру звертатися до суду з цивільним позовом щодо стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , що було вчинене ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 10.05.2018 у справі № 918/323/17.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 наголошується, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, з яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Щодо посилань представника відповідача на відсутність відображення у бухгалтерських обліках заборгованості у розмірі витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , про що зазначається у листі міського голови м. Нетішин від 12.11.2023 (а.с. 167), і що, на думку представника ОСОБА_3 , дає підстави не вважати такі витрати збитками, суд не бере їх до уваги, оскільки такі обставини жодним чином не звільняють ОСОБА_1 від передбаченого діючим законодавством (ч. 1 ст. 1206 ЦК України) обов`язку відшкодувати такі витрати закладу охорони здоров`я.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що в межах кримінального провадження прокурором не заявлявся відповідний цивільний позов та у вироку не вказаний розмір завданої шкоди, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. При цьому вирок суду стосовно ОСОБА_1 був ухвалений 14.12.2021, а потерпілий продовжував стаціонарне лікування у закладі охорони здоров`я також після його ухвалення, а саме у період з 19.01.2022 по 25.01.2022.

Щодо твердження представника відповідача про недоведеність того, що стаціонарне лікування потерпілого у період після ухвалення вироку стосовно ОСОБА_1 було пов`язане із кримінальним правопорушенням, вчиненим останнім, суд вважає, що таке твердження спростовується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом листами КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» від 13.12.2022 та 02.11.2023 з огляду на зазначені в них діагнози потерпілого, при цьому будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції представником відповідача також надано не було.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що вирок стосовно ОСОБА_1 не є обвинувальним, оскільки цим вироком була затверджена угода про визнання винуватості, суд вважає їх такими, що не узгоджуються із положеннями ч. 2 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України, позаяк якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Не заслуговують на увагу також посилання представника відповідача на те, що прокурором не доведено, що витрати на лікування, про які йдеться у позові, були здійснені на конкретну особу (потерпілого ОСОБА_2 ), оскільки згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, і в матеріалах справи наявний відповідний розрахунок КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», яким і обґрунтовані заявлені позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а прокурор при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 187,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Базана Олександра Вікторовича в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин», про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Нетішинської міської ради (для зарахування Комунальному некомерційному підприємству «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин»: розрахунковий рахунок UA0094309; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області; код отримувача 40365451) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 4173,04 грн (чотирьох тисяч ста сімдесяти трьох гривень чотирьох копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 52398,08 грн (п`ятдесяти двох тисяч трьохсот дев`яноста восьми гривень восьми копійок) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (рахунок № UA0026001; отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 187,88 грн (ста вісімдесяти семи гривень вісімдесяти восьми копійок).

Повне рішення суду складене 08.01.2024.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Нетішинська міська рада (ідентифікаційний код 05399231; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник відповідача: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» (ідентифікаційний код 40365451; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Лісова, буд. 1).

Суддя І.Г. Безкровний