Провадження № 22-ц/801/1441/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 рокуСправа № 127/30155/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укра-

їнська пожежно-страхова компанія», за участі третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про

відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної

пригоди,

за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного то-вариства «Українська пожежно-страхова компанія» Дяченка Віктора Олексан-дровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 трав-ня 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Антонюка В. В., повний текст якого складений 31 травня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Укра-їнська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( далі - ДТП ). Позовні вимоги умотивовані наступними обставинами. Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2022 року серії ДПР18 № 017730 та схеми ДТП ОСОБА_2 29 серпня 2022 року о 17.19 годині, рухаючись по вул. Соборній, 48 у м. Вінниці, керуючи транспорт-ним засобом марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті з вул. М. Оводова при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрям-ку, унаслідок чого ОСОБА_2 здійснив із вказаним автомобілем зіткнення, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року ОСОБА_2 визна-ний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На момент вчинення ДТП страхувальником цивільно-правової відповідаль-ності транспортного засобу «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 був ПрАТ «УПСК». 30 серпня 2022 року позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності влас-ників наземних транспортних засобів».

Відповідно до висновку експертного дослідження від 15 вересня 2022 року № 19/123-22/7877-AB, наданого Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, за результатами транспортно-товаро-знавчого дослідження, проведеного за заявою ОСОБА_1 , вартість відновлю-вального ремонту автомобіля «Audi A4 2.0 TDi», державний номерний знак НОМЕР_4 , складає 88335,54 гривень. Також відповідно до акту виконаних робіт ТОВ «Інтер Авто Сервіс» від 28 вересня 2022 року № ИХ-К-122361 вартість відновлювального ремонту склала 88306,44 гривень.

Однак 27 жовтня 2022 року відповідачем на картковий рахунок позивача було перераховано лише 22403,08 гривні страхового відшкодування. ОСОБА_1 вважає, що відповідачем належним чином не виконаний його обов`язок щодо повного відшкодування завданої майнової шкоди, у зв`язку з чим змуше-ний звернутися до суду із даним позовом, у якому просив суд стягнути на його користь із ПрАТ «УПСК» майнову шкоду, завдану унаслідок ДТП в розмірі 65903,36 гривень. Окрім того просив стягнути з відповідача витрати на правни-чу допомогу у розмірі 15000,00 гривень, 992,40 гривні сплаченого судового збору та витрати на проведення експертизи у сумі 2491,94 гривні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, стягнуто на його користь із ПрАТ «УПСК» майнову шкоду, завдану унаслідок ДТП в розмірі 59567,46 гривень, а також 2491,94 гривню витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження, 15000,00 гривень витрат на правничу допомогу та 992,40 гривні витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, представник ПрАТ «УПСК» Дяченко В. О. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задово-ленні позову. Скаржник посилається на ухвалення судом першої інстанції рі-шення за неповного з`ясування обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, з порушенням норм матеріального та про-цесуального права. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник відповідача зазначає про неврахування судом тієї обставини, що страхова ком-панія має сплачувати страхове відшкодування за вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Натомість за наданим позивачем висновком екс-перта така вартість відновлювального ремонту розрахована без урахування зно-су, хоча такий має місце. Тобто фактично позивач розрахунків ПрАТ «УПСК» не спростував. До того ж, по суті, експерту завдання визначення вартості від-новлювального ремонту з урахуванням зносу узагалі не ставилося та ним не до-сліджувалося. Позивачем не було надано суду належних доказів в обгрунтуван-ня заявлених вимог, його позовні вимоги не підтверджені належними доказами. Клопотання про призначення експертизи у судовому порядку ОСОБА_1 не заявляв та таким своїм процесуальним правом не скористався.

Крім того ПрАТ «УПСК» вважає, що хоча автомобіль позивача 2019 року випуску, однак наявні підстави для врахування ( нарахування ) його зносу від-повідно до пункту 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, адже фактичний середньорічний пробіг автомобіля «Audi A4 2.0 TDi» і за даними висновку експерта, і за даними звіту страхової компанії майже у чотири рази перевищує середньорічний нормативний пробіг для цього автомобіля.

Скаржник також вважає, що судом першої інстанції помилково не було ураховано, що із суми страхового відшкодування вираховується франшиза, як-що вона передбачена договором, а згідно із полісом № ЕР/207395490 розмір франшизи складає 1300,00 гривень, і така потерпілій особі компенсується стра-хувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

ПрАТ «УПСК» вважає, що у суду ні за звітом відповідача, ні за висновком експерта, ні за актом виконаних робіт не було підстав стягувати наявні у цих розрахунках суми ПДВ, оскільки до суду не було надано платіжного докумен-ту, який би засвідчував оплату ремонту позивачем, а відтиск штампу «оплаче-но» на акті виконаних робіт не може сприйматися як належний доказ оплати. За таких обставин, окрім того, що із суми страхового відшкодування мала утриму-ватися франшиза, то вона мала б ще бути зменшена на суму ПДВ.

Скаржник також зазначає, що висновок експерта не може бути взятий судом до уваги, оскільки він не містить посилання на те, що він зроблений для суду і експерт попереджений про кримінальну відповідальність, тому він не має переваги перед звітом ПрАТ «УПСК», тим більше, що ним не досліджене питання зносу.

Щодо витрат на правничу допомогу, то представник ПрАТ «УПСК» Дяченко В. О. вважає такі витрати завищеними, неспівмірними зі складністю справи, не підтвердженими належними доказами.

Користуючись передбаченим цивільним процесуальним законом правом, забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 22 червня 2023 року, представни-ця позивача адвокатка Грабік О. А. подала відзив на апеляційну скаргу, де про-сить залишити скаргу без задоволення. Так адвокатка вважає, що сумніви скаржника щодо наданого позивачем висновку експерта не можуть братися до уваги, оскільки, ставлячи під сумнів наданий висновок експертизи, відповідач жодного разу не ставив питання щодо призначення судової експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Нато-мість надане відповідачем автотоварознавче дослідження не є належним дока-зом у розумінні статті 102 ЦПК України, адже не є висновком саме експерта. Крім того автотоварознавче дослідження складене 09 лютого 2023 року, тоді як сама ДТП сталася 29 серпня 2022 року, оцінювач жодним чином не оглядав транспортний засіб, а відомості ким здійснювався огляд 29 серпня 2022 року узагалі відсутні. У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодову-ються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, однак, відповідач не довів належними та допустимими доказами, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає суму, визначену в автотоварознавчому висновку.

Крім того страхова компанія відшкодовує оцінену експертом шкоду уна-слідок ДТП у межах зазначених у страховому полісі страхових сум. Згідно по-лісу № ЕР-207395490 страхова сума за шкоду, завдану майну потерпілого, ви-значена у межах 130000,00 гривень, а відповідачем відшкодовано шкоду лише у розмірі 28738,98 гривень, тоді як завдана транспортному засобу позивача шкода визначена згідно із експертним дослідженням у розмірі 88335,54 гривень, що не перевищує визначеної полісом суми.

Твердження представника ПрАТ «УПСК» щодо недоведеності факту опла-ти ремонту спростовується наданими позивачем доказами; відповідно твер-дження скаржника про необхідність зменшення страхового відшкодування на суму ПДВ є необґрунтованим. Також скаржником не взято до уваги, що пози-вач у своїх вимогах про відшкодування шкоди суму франшизи не включав.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши у відповідності до части-ни першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами та доказами, ретельно проаналізувавши у сукупності наявні в ній позиції сторін, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного рішен-ня суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунту-ватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції установлено та не оспорюється учасниками спра-ви, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

З даної постанови убачається, що 29 серпня 2022 року о 17.19 годині по вул. Соборній, 48 у м. Вінниці водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засо-бом «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_3 , на нерегульованому перехресті з вул. Миколи Оводова при повороті ліворуч не надав перевагу у ру-сі транспортному засобу марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався у зустрічному напрямку, та здійснив із ним зіткнення, у ре-зультаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення визнав.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_4 , є ОСОБА_3 .

Згідно із страховим полісом № ЕР-207395490 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 застрахував свій автомобіль «ВАЗ 21154» у ПрАТ «УПСК».

30 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УПСК» із повідом-ленням про ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшко-дування.

Наданим суду ОСОБА_1 висновком експертного дослідження від 15 вересня 2022 року № ЕД-19/123-22/7877-АВ за результатами визначення мате-ріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi A4 2.0 TDi», державний номерний знак НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер ( VIN ) - НОМЕР_6 з ПДВ складає 88335, 54 гривень. Із ремонтної кальку-ляції від 15 вересня 2022 року № 33, що є додатком до експертного досліджен-ня, убачається, що вартість ремонту цього автомобіля з ПДВ становить 88335,54 гривень, з яких: загальна сума запчастин - 53742,89 гривні, загальна сума вартості робіт - 7416,64 гривень, загальна сума додаткових витрат - 250,00 гривень, загальна сума фарбування - 12203,42 гривні. Платіжною інструкцією від 27 жовтня 2022 року № 153753678 ПрАТ «УПСК» перерахувало ОСОБА_3 22403,08 гривні страхового відшкодування за автомобіль державний номерний знак НОМЕР_4 , платіжною інструкцією від 22 лютого 2023 року № 162221682 перераховано 6335,90 гривень доплати такого страхового відшкоду-вання.

Згідно зі звітом автотоварознавчого дослідження від 09 лютого 2023 року № 042.23Е SOS_-48, наданим до відзиву ПрАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомо-біля «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_4 , у результаті його по-шкодження у ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає ( з ПДВ: 6007,79 ) 36046,77 гривень.

Із ремонтної калькуляції від 09 лютого 2023 року № 207395490 слідує, що загальна вартість ремонту автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , становить 43669,42 гривень: загальна вартість робіт - 5132,40 гривні; загальна сума фарбу-вання -14140, 70 гривень; загальна сума запчастин - 24396,32 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, дослідивши висновок експертного дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15 вересня 2022 року № ЕД-19/123-22/7877-АВ, а також звіт автотоварознавчого дослідження від 09 лю-того 2023 року №042.23Е SOS_-48 про визначення вартості матері-ального збитку, завданого власнику КТЗ, вважав за необхідне узяти до уваги са-ме висновок експертного дослідження з визначення вартості збитку від 15 ве-ресня 2022 року, проведеного судовим експертом Вітвіцьким О., оскільки ним був проведений огляд транспортного засобу, складена та підписана дефектна відомість та складений акт огляду, а за Методикою визначення обсягу ремонт-них дій при встановленні розмірі матеріального збитку аналіз пошкоджень, прийняття рішення щодо необхідності заміни чи ремонту складників КТЗ, встановлення обсягу необхідних ремонтних робіт, інші завдання є виключно компетенцією судових експертів, які володіють експертною спеціальністю. Визначаючись із сумою страхового відшкодування, що підлягала стягненню з відповідача, суд першої інстанції зазначив, що за даними висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту становить 88335,54 гривень, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за полісом № ЕР-207395490 складає 130000,00 гривень, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 59567,46 гривень є обґрун-тованими. Суд також вважав необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 2491,94 гривню витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, оскільки такі витрати на оплату послуг Хмель-ницького НДЕКЦ МВС України підтверджені квитанцією від 05 вересня 2022 року.

Розподіляючи судові витрати у справі та стягуючи з ПрАТ «УПСК» на ко-ристь ОСОБА_1 15000,00 гривень витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вважав такий розмір витрат доведеним, співмірним зі складністю справи, також з огляду на задоволення позову дійшов висновку про стягнення 992,40 гривень витрат зі сплати судового збору.

Однак колегія суддів із наведеним висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, зав-дана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайно-вим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фі-зичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодову-ється винною особою ( пункт перший частини першої статті 1188 ЦК України ).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона ( страховик ) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити другій стороні ( страхувальникові ) або іншій особі, визна-ченій у договорі, грошову суму ( страхову виплату ), а страхувальник зобов`язу-ється сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування ) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це установлено договором.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників на-земних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'-язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон ), яким визначено як засади, так і процеду-ри отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподі-яної шкоди.

Відповідно до приписів статті 22 Закону України «Про обов`язкове страху-вання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних за-собів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна у результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охоро-ни здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транс-портного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ре-монтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуа-цією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засо-бом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно помістити на стоянку, то до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 33 цього ж Закону установлено, що у разі настання ДТП страху-вальник невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорож-ньо-транспортної пригоди, письмово має надати страховику, з яким укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у ви-падках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змо-ги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Тоб-то страхувальник має вчинити дії для повідомлення страховика про настання ДТП. Згідно із пунктом 33.3 статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодже-ного майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно ( транспортні засоби ) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком ( у випадках, перед-бачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ ) представник ( працівник, аварій-ний комісар або експерт ), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна ( транспортних засобів ).

У пункті 34.2 статті 34 Закону визначено, що протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страхо-вик ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ ) зобов`яза-ний направити свого представника ( працівника, аварійного комісара або екс-перта ) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження по-шкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та роз-міру збитків. Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону якщо представник страхо-вика ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ ) не з`явив-ся у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

З огляду на вищенаведені норми Закону можна дійти висновку, що якщо з вини страховика ним не направлено свого представника для оцінки розміру шкоди, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або екс-перта для визначення розміру шкоди. У свою чергу саме на страховика покла-дений обов`язок оцінити та визначити розмір збитків, в той час як потерпілий зобов`язаний сприяти страховику у цьому ( надати для огляду транспортний за-сіб у стані, який був після ДТП, повідомити про всі відомі обставини та надати для огляду та копіювання наявні у нього документи щодо цієї дорожньо-транс-портної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання відповідної ін-формації або документа ).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність ( наприклад, автомобіля ), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва од-норідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати урахуван-ня зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна ураховується у випадках стяг-нення на користь потерпілого його вартості ( при відшкодуванні збитків ).

Пунктом 36.1 статті 36 Закону установлено, що страховик, керуючись нор-мами цього Закону приймає умотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) або про відмову у здійсненні страхо-вого відшкодування ( регламентної виплати ). Рішення про здійснення страхо-вого відшкодування ( регламентної виплати ) приймається у зв`язку із визнан-ням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) розглядався у судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати ( регламентної виплати ) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону стра-ховик ( МТСБУ ) протягом п`ятнадцяти днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодуван-ня, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через дев`яносто днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення стра-хового відшкодування ( регламентної виплати ) та виплатити його. Якщо від-шкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна ( транспортного засобу ) з урахуванням зносу здійснюються безпосеред-ньо на рахунок потерпілої особи ( її представника ), сума, що відповідає розмі-ру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодав-ства податку на додану вартість. При цьому доплата у розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком ( у випадках, пе-редбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ ) документального підтверджен-ня факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку із відсутністю доку-ментів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик ( МТСБУ ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регла-ментна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експер-тизи ( у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна ), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як безумовно слідує із матеріалів цієї справи позивач 30 серпня 2022 року повідомив ПрАТ «УПСК» про ДТП, що сталася 29 серпня 2022 року. 27 жовтня 2022 року відповідачем потерпілому ОСОБА_1 перераховано страхове відшкодування у розмірі 20403,08 гривень, а 22 лютого 2023 року - ще 6335,90 гривень, тобто, загалом перераховано 26738,98 гривень.

Належить визнати, що страховик виконав свої зобов`язання перед позива-чем, виплативши суму страхового відшкодування за пошкодження транспорт-ного засобу у порядку та спосіб, передбачені Законом. При цьому заперечення щодо неправомірних дій під час визначення розміру страхового відшкодування у матеріалах справи відсутні. Відтак слід дійти висновку, що позивач погодився із сумою відшкодування, визначеного ПрАТ «УПСК».

Статтею 81 ЦПК України установлено, що на сторони покладений обов'-язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького НДЕКЦ МВС України із заявою про проведення транспортно-товарознавчого дослі-дження з метою визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4 2.0 TDi», державний номерний знак НОМЕР_4 . Згідно із висновком експертного дослідження від 15 вересня 2022 року № ЕД-19/123-22/7877-АВ вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з ПДВ складає 88335,54 гривень.

Втім з огляду на те, що страховик виконав свої зобов`язання перед позива-чем у частині визначення розміру шкоди, виплатив цю шкоду і заперечень що-до визначення розміру страхового відшкодування від позивача не було, колегія судів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції, в основу якого покладений висновок експертного дослідження від 15 вересня 2022 року про визначення вартості відновлювального ремонту, є помилковим. Крім того належить погодитися із аргументами апеляційної скарги, що даним експертним дослідженням вартість відновлювального ремонту визначалася за формулою без урахування фізичного зносу автомобіля, як умови для стягнення страхового відшкодування із страховика винної особи, при цьому не лише з огляду на строк експлуатації транспортного засобу, а й інтенсивності його використання відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транс-портних засобів, зважаючи на пробіг автомобіля за даними електронного лі-чильника.

Покладаючи в основу оскаржуваного рішення висновок експертного дослі-дження, суд першої інстанції також безпідставно вважав його допустимим до-казом, оскільки вказаний вище висновок не відповідає вимогам статті 106 ЦПК України, не містить відмітки про обізнаність експерта Вітвіцького О. Д. про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; у висновку відсутня інформація, що він виготовлений для подання до суду.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, визнає їх помил-ковими та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки, як уже зазначалося, розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком, позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач не скористався своїм пра-вом та не заявив під час розгляду справи судом першої інстанції клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, а отже не довів у на-лежний спосіб, що страховою компанією розмір страхового відшкодування визначений неправильно. Розмір проведеного страхового відшкодування хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначений відповідно до зазначе-ного Закону та умов договору страхування.

Разом із тим згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( стра-хового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зо-бов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Тобто, якщо позивачу не-достатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на прове-дення експертного товарно-товарознавчого дослідження, то оскільки апеляцій-ний суд дійшов висновку про неналежність та недопустимість цього висновку експерта як доказу, то підстави для стягнення цих понесених позивачем витрат відсутні.

Встановлені обставини, а також наявні у матеріалах справи докази дають об`єктивні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю приро-дою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діял-ьності цивільного судочинства - суду та сторін ( позивача та відповідача ). Ди-ференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що прин-цип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип зма-гальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він зні-вельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам мате-ріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними у залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сто-рона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ).

Суд апеляційної інстанції ураховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими дока-зами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 374, 376 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апе-ляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судо-вого рішення про відмову у задоволенні позову, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УПСК» підлягає стягненню 1488,60 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» Дяченка Віктора Олек-сандровича задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціо-нерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ко-ристь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» ( , вул. Кирилівська, 40 у м. Києві ) 1488,60 гри-вень ( одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 коп. ) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбаче-них пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський