П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Київ

Справа № 753/4682/23

Провадження №22-ц/824/10165/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» Міністерством оборони України прийнято наказ № 260 від 07.06.2018 року (з змінами та доповненнями) «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

В той же час, Верховна Рада України внесла зміни до Кодексу законів про працю, якими скасувала передбачену ст. 119 гарантію щодо збереження середнього заробітку за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з-поміж резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до його закінчення. Дана норма набрала чинності 19.07.2022 p., тож з цієї дати підприємства припинили утримання та перерахування аліментів.

Отже, що починаючи з 19 лютого 2023 року військовослужбовці не отримують заробітну плату, а отримують лише грошове забезпечення.

Вважає, що визначена нею вимога про стягнення аліментів на утримання дитини з грошового утримання боржника, з зазначенням конкретних видів грошового утримання, є законною, враховує ту обставину, що боржник має статус військовослужбовця, відповідає принципу правової визначеності, та такою, що належним чином захищає права дитини.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року в складі колегії суддів відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню задоволенню з наступних підстав.

Суд, правильно відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, помилково виходив із того, що заявник просить стягнути аліменти в розмірі 25% від усіх видів грошового забезпечення відповідача, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, що не передбачено ст. 161 ЦПК України

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи і вимогам закону, а відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у позові є правильним, натомість мотивувальну частину рішення слід викласти в редакції цієї постанови.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 25% від усіх видів грошового забезпечення відповідача, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до набуття нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 п. 4, 5 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст.119 Кодексу законів про працю України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, Законом України № 2352-IXвід 1 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни до ст. 119 Кодексу законів про працю України відповідно до яких у частині третій статті 119 слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада";

Таким чином, з урахуванням внесення змін до Кодексів законів про працю, вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів від усіх видів грошового забезпечення відповідача, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, є правомірним.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_4 просить стягнути аліменти в розмірі 25% (1/4 частини) від усіх видів грошового забезпечення відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не передбачено ст. 161 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року змінити, викласти мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В інші частині ухвалу залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна