РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/14237/22

Провадження № 22-ц/4815/719/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якобчука Павла Олександровича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Беркут-Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по внескам на теплову енергію в сумі 5018,23 грн., 408,01 грн. інфляційних втрат за час прострочення та 124,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми, що разом складає 5550,27 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , створено ОСББ «Беркут Плюс», в якому ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

У вказаному будинку знаходиться дахова котельня, яка передана на баланс ОСББ, та три теплопункти, які обладнані загальнобудинковим лічильником обліку тепла. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Розподіл втрат на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та місця загального користування розраховується пропорційно до опалювальної площі. На замовлення ОСББ сертифікований інженер-проектувальних ОСОБА_2 виконує техніко-економічний розрахунок щодо розподілу між споживачами обсягів спожитого тепла згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року.

Виходячи з загальної площі належної відповідачу квартири, її заборгованість перед ОСББ по внесках на теплову енергію складає 5018,23 грн. Сума нарахованих інфляційних втрат за час прострочення складає 408,01 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 124,03 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед ОСББ, виникла необхідність звернутися до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості в примусовому порядку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Беркут-Плюс» заборгованість зі сплати внесків на теплову енергію в сумі 5018 грн. 23 коп., інфляційні втрати за час прострочення в сумі 408 грн. 01 коп., три проценти річних від простроченої суми в сумі 124 грн. 03 коп., а всього - 5550 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Беркут Плюс» 2481 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, представником ОСОБА_1 - адвокатом Якобчуком П.О. подано апеляційну скаргу у якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків обставинам справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 року у справі №918/1225/20 визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Беркут-Плюс", що оформлене протоколом від 23.10.2018 року. Вказаним рішенням загальних зборів було затверджено, зокрема, внески на теплову енергію для власників квартир у будинку АДРЕСА_1 . Розрахунок заборгованості по квартирі Відповідачки здійснено із врахуванням розмірів внесків затверджених загальними зборами, які є незаконними в силу рішення Господарського суду Рівненської області, про такі обставини місцевим судом не враховано.

Зауважує, що квартира відповідачки відрізана від внутрішньобудинкової системи опалення, а матеріали справи не містять доказів того, що квартира опалювалась від внутрішньобудинкової системи або ж у квартирі проходили теплові комунікації.

Крім цього вказує, що позивачем не надано доказів витрат на опалення та технічне обслуговування тепломережі.

Представник ОСББ "Беркут-Плюс" у відзиві на апеляційну скаргу заперечує викладені апелянтом доводи, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 загальною площею 71,8 кв.м, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 309305205 від 8 вересня 2022 року (а.с.9-10).

Рішенням загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Беркут-Плюс», зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 січня 2015 року (а.с.7-8).

На балансі ОСББ "Беркут-Плюс" перебуває дахова котельня та три теплопункти, які обладнані загальнобудинковим лічильником обліку тепла.

Рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 23 жовтня 2018 року, затверджено кошторис витрат на виробництво теплової енергії на жовтень 2018 року - квітень 2019 року в сумі 110810,59 грн. та внески на теплову енергію для житлових квартир та технічних приміщень: на жовтень 2018 року у розмірі 1261,89 грн. за 1 Гкал, з листопада 2018 року у розмірі 1497 грн. за 1 Гкал.(а.с.11-12).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року в справі № 918/1225/20, яке набрало законної сили 07 липня 2021 року, визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», що оформлене протоколом від 23 жовтня 2018 року .

Підставою для скасування Рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 23 жовтня 2018 року, слугувало, як зазначено в рішення суду неповідомлення позивача про проведення загальних зборів, а також прийняття рішення за відсутності потрібної кількості голосів (а.с.16-24)..

Рішенням загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 28 грудня 2020 року, затверджено кошторис витрат на виробництво теплової енергії на опалювальний сезон 2020-2021 року у сумі 925728,60 грн. та внесок на теплову енергію з 1 січня 2021 року в розмірі 1780 грн. за 1 Гкал.(а.с.13)

Рішенням загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 21 жовтня 2021 року, затверджено кошторис на теплову енергію на 2021-2022 роки в сумі 1097590 грн. та внесок на теплову енергію з 1 листопада 2021 року в розмірі 1950 грн. за 1 Гкал.(а.с.14).

Відповідно до довідки ОСББ "Беркут-Плюс" про стан розрахунків по внескам на теплову енергію станом на 13 вересня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року становить 5018,23 грн.

Згідно з довідкою про стан розрахунків по внескам на теплову енергію з урахуванням фактичних витрат за період жовтень 2019 року - грудень 2020 року станом на 13 вересня 2022 року заборгованість відповідача становить 5156,49 грн. (а.с.5-6).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За положеннями ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання використання спільного майна.

Статтею 15 цього ж Закону передбачено обов`язок співвласника у багатоквартирному будинку виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

Спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 №315 визначає, що обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення - втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення поза межами опалюваних приміщень, опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, а також обсяг теплової енергії від транзитних ділянок трубопроводів цієї системи, що надходить у приміщення з індивідуальним опаленням та приміщення, у якому комунальна послуга з постачання теплової енергії не надається.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за спожиту теплову енергію, яка заходить у будинок, мають сплачувати усі співвласники багатоквартирного будинку, у тому числі і ті, в кого індивідуальне опалення.

Згідно зазначених нормативних документів, теплова енергія розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку та включає у себе теплову енергію на опалення житлових та нежитлових приміщень, в т.ч. теплову енергію, яка надходить від ділянок транзитних трубопроводів в приміщеннях з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, опалення місць загального користування (МЗК) та теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання..

Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира позивача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У житловому будинку належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку (Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2018 року по справі №703/58/16).

Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутності теплопостачання у місцях загального користування та допоміжних приміщення слід врахувавати наступне.

Пунктами 5, 6 розділу ІV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг закріплено, що у разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги. У разі, якщо є відсутнім проект на будівлю/будинок та є наявним результат енергоаудиту, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається за результатами енергоаудиту. У разі, якщо після проведення енергоаудиту відбулись зміни в системі теплопостачання будівлі/будинку, то результати енергоаудиту не можуть бути застосовані.

Пунктом 7 розділу ІV Методики встановлена формула визначення обсягів теплової енергії, витрачених на загальнобудинкові потреби опалення у разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту одним із складових елементів якої є загальна площа МЗК та допоміжних приміщень (незалежно від наявності опалювальних приладів) у будівлі/будинку, окрім підвалів, техпідпіль та горищ.

Відповідно до пунктів 11, 12 розділу ІV Методики, якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Виходячи з викладеного підходу до визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення слід дійти висновку про відсутність можливості звільнити від сплати споживача з індивідуальним опаленням від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, оскільки визначальним є площа МЗК, функціонування будинкової системи опалення, факт споживання будинком теплової енергії.

Місцевий суд дав належну оцінку та не взяв до уваги доказ створений в даній справі в тому числі і відповідачкою в виді Акту обстеження під`їздів будинку (а.с.71), оскільки він поданий з порушенням вимог ч.3 ст.83 ЦПК України. Крім того, зазначив, що акт складений 31 січня 2023 року, хоча предметом спору є стягнення заборгованості по внескам на теплову енергію за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року.

Оскільки житло відповідачки знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами, а тому існують підстави для нарахування плати за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування системи опалення.

Також вірно зазначено місцевим судом, що правовідносини у справах № 569/7300/21 та № 569/17534/20, на які покликається представник відповідача, не є аналогічними правовідносинам у цій справі, оскільки у вказаних справах позивач заявляв вимоги про стягнення заборгованості зі сплати внесків на теплову енергію з власників квартир, які опалювалися або вважав що вони опалюються від внутрішньобудинкової системи.

В даній справі заявлені вимоги про стягнення фактичних витрат не за опалення квартир, а заборгованості з оплати за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування системи опалення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Частково заборгованість виникла по внескам на теплову енергію, розмір яких розраховувався на підставі затверджених загальними зборами ОСББ 23 жовтня 2018 року про що додатково свідчить квитанція за січень 2020 року (а.с. 63).

Позивачем в обґрунтування розміру заборгованості надані довідки про стан розрахунків за теплову енергію станом на 13 вересня 2022 року. (а.с.5-6).

Нарахування за спожите тепло за місяць у цих довідках відрізняються та відмінності стосуються періоду з жовтня 2019 по вересень 2022 року, тобто частина нарахування (з жовтня 2019 по грудень 2020 року) із загальної сумі 5018,23 грн., вчинене під час дії тарифу, що був затверджений рішенням загальних зборів ОСББ 23 жовтня 2018 року (а.с.5), а нарахування в сумі 5156,49 грн. вчинене по цінам на енергоносії на ринку на той час по фактичному використанню у згаданий період (з жовтня 2019 по грудень 2020 року), виходячи з обставини скасування тарифу визначеного 23 жовтня 2018 року, яке не звільняє автоматично від сплати внесків на теплову енергію власників квартир за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування системи опалення.

Сума 5156,49 грн. визначена з врахуванням фактичного використання витрат енергоносіїв (за період жовтень 2019 - грудень 2020 року) є більшою за ту що визначена попереднім тарифом, тому за принципом диспозитивності позивач заявив до стягнення з відповідачки меншу суму - 5018,23 грн., та обґрунтував її по справі.

Отже, посилання апелянта на неврахування рішення Господарського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року в справі № 918/1225/20 є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачка належним чином розрахунок не спростовувала та не доводила помилковість обрахунків при застосуванні формул передбачених Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якобчука Павла Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді Шимків С.С.

Хилевич С.В.