Ухвала

17 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 376/103/18

провадження № 61-12175ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року залишено без змін.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада

2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв.м, житловою площею 260,1 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель і споруд.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 89,5 кв.м, житловою площею 56,10 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності наземельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на

АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності наземельну ділянку площею 0,2380 га, за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,6 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 33,334% статутного капіталу ТОВ «Калина», .

Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року (повний текст якої складено 24 липня 2023 року) та залишити в силі рішення Сквирського районного суду Київської області від

09 листопада 2022 року.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 468/2121/14-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 191/405/15-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 520/17508/15-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від

11 липня 2023 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_3 , яка діє

в своїх інтересах та як правонаступник ОСОБА_4 , про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Витребувати ізСквирського районного суду Київської області цивільну справу

№ 376/103/18.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 06 вересня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих документів всім учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович