Справа № 487/5102/23
Провадження № 2-н/487/1005/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

В свою чергу п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Натомість заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, яка не входить до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначених в ст. 161 ЦПК України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В порушення даної вимоги, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із зазначеною заявою, не надає доказів на підтвердження того, що неповнолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні.

Таким чином, на підставі викладеного, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України та не додано до заяви доказів на підтвердження зазначених нею обставин, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 161, 165, 258-260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Роз`яснити заявнику її право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: С.М. Афоніна