Справа № 537/2511/23
Провадження №2/524/2080/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

26.06.2023 року позивач звернулась до суду із даною позовною заявою вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними було розірвано 17.03.2017 року. Повнолітній син є студентом 3 курсу навчально-наукового інституту механічної інженерії, транспорту та природничих наук за спеціальністю «Геодезія та землеустрій» Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського; навчається за контрактом на денному відділенні. Строк навчання по 30.06.2024 року; не отримує стипендії, не має інших джерел доходів. Відповідач в добровільному порядку сину не допомагає матеріально. Позивач, посилаючись на вище викладене та на ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. 4, 175-177ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися у розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку).

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 27.06.2023 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

08.08.2023 року відповідач подав до суду відзив, яким звертав увагу суду на те, що він не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання спільного з позивачем сина. Окрім іншого він має на своєму утриманні малолітню дитину від другого шлюбу та дружину. В даний час він зареєстрований як ФОП, по мірі можливості допомагає у вихованні та утриманні дочки.

Позивач вході розгляду справи позовні вимоги підтримала, пояснила, що син повністю перебуває на її утриманні, можливості утримувати сам себе не має, так як навчається на денному відділенні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина. Просила про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що у нього на утриманні перебуває дружина та дитина, доходи від зареєстрованої підприємницької діяльності не є значними, тому 1/4 їх частина у якості аліментів призведе до його скрутного матеріального стану. Вважав за можливе сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/12 часки усіх його доходів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю повнолітньої дитини є позивач ОСОБА_4 , батьком відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6). Син сторін є студентом 3 курсу Навчально-наукового інституту механічної інженерії, транспорту та природничих наук за спеціальністю «Геодезія та землеустрій» Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського; навчається за контрактом на денному відділенні. Термін навчання з 09.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою навчального закладу за № 804 від 19.06.2023 року (а.с. 7) та договором про підготовку фахівця з вищою освітою № 220-ТП-094 (а.с. 9).

В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань:

Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд звертає увагу, що позивач просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Таким правом наділений саме той з батьків разом з яким проживає дитина. В даному випадку дитина проживає разом з матір`ю.

Суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказує, що має на утриманні батька ОСОБА_5 , 1953 року народження, та матір ОСОБА_6 , 1953 року народження, однак доказів перебування батьків на його утриманні суду не надав. Також, відповідач зазначив, що перебуває у іншому шлюбі та має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружину, яка не працює; зареєстрований як ФОП та має незначні доходи, які унеможливлять утриманні своєї сім`ї за умови стягнення з нього 1/4 частини його доходів.

При визначені розміру аліментів суд бере до уваги обставину зазначену відповідачем у відзиві на позов, зокрема, що він має на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ствердження чого надав суду копію свідоцтва про народження.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу.

Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання сина, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, та який зобов`язаний утримувати свою повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Тому законодавчо встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Він не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 183 СК України присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача ( суд враховує наявність ще однієї дитини на його утриманні), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню доньку для забезпечення її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись главою 16 СК України, ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 26.06.2023 року, на період навчання сина до 30.06.2024 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі - 1073,60 грн:

Платіжні реквізити для сплати судового збору

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова