РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м.Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю представника позивача: Мельник В.М. (в режимі відеоконференції)

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28 січня 2009року станом на 22.07.2021 року у розмірі 54 240 грн.20 коп., яка складається з 38233,14 гривень заборгованості за тілом кредиту; 13462,31грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 2544,75 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на ту обставину, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 28 січня 2009 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому було збільшено до 13 000гривень. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті ,складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Однак, в порушення виконання зобов`язань, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку із чим станом на 22 липня 2021 року у неї наявна заборгованість у розмірі 54240, 20 грн., яка складається із наступного: 38233,14 гривень заборгованості за тілом кредиту; 13462,31грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 2544,75 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит. За вказаних обставин просив позов задовольнити.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з даним позовом, відповідач ОСОБА_1 15.11.2021 року подала відзив на позовну заяв, в якому заперечує позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

10 грудня 2021 року позивач направив відповідь на відзив.

За клопотанням відповідача у справі, 11 січня 2022 року судом призначено судово- економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій, а провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.

11 серпня 2022 року провадження у справі було поновлено, у зв`язку з поверненням ухвали суду без виконання.

За клопотанням відповідача у справі, 20 жовтня 2022 року судом призначено судово- економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій, а провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.

26 грудня 2022 року провадження у справі було поновлено у зв`язку з виконанням експертизи.

В судовому засіданні представник позивача Мельник В.М. позов підтримала та просить його задовольнити. В своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у тексті позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову, суду в своїх поясненнях послався на обставини, викладені у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження укладення кредитного договору позивач АТ КБ «Приватбанк» додав до позовної заяви підписану відповідачкою анкету-заяву від 28 січня 2009 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» в копії, розрахунок заборгованості по договору станом на 22 липня 2021 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг, довідку про надання відповідачці кредитних карт без номера, дати та без зазначення прізвища, імені, по батькові особи, яка її підписала, довідку б/н та дати, без прізвища, імені по батькові особи, яка її підписала, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку. Із зазначеної копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у ній відсутні відомості про вид та строк дії банківської карточки. У зазначеній анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника та згоду з тим, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами. складають між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а також міститься запис про те, що позичальник ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, і тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, зазначено розмір відсотків (базова процентна ставка за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості). Разом з тим, витяг з умов і правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, додані до позовної заяви, відповідачкою підписані не були. Будь-яких доказів на підтвердження того, що при укладенні між сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг, тарифи обслуговування кредитних карт саме в такій редакції, яка існувала на час підписання позичальником анкети-заяви, позивач суду не надав, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Окрім того, доданий до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є складовою частиною договору, з огляду на відсутність в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що підписана відповідачкою, відомостей про вид кредитування, підтвердження позовній заяві. не може бути належним та достовірним доказом на саме таких умов надання кредиту, про які зазначає позивач в позовній заяві.

Інформація на банківському сайті про умови правила надання банківських послуг, тарифи, на що посилається позивач у позовній заяві, не може бути належним доказом конкретних умов кредитного договору, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, - банку, яка може вносити зміни в умови та правила споживчого кредитування. Отже, в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до сайті позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі «Позивача (www.privatbank.ua) неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк»> в період з часу виникнення спірних правовідносин до для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті заяві домовленості сторін про умови і порядок пені, надані банком витяг банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що додані банком до позовної заяви, розуміла відповідачка та ознайомилася, і погодилася з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування пені, відсотків за користування кредитним лімітом, штрафу за прострочку, комісії за випуск персоніфікованої картки, відсотків за прострочений кредит, штрафу за прострочення за кредитом.

У заяві відповідача як позичальника від 28 вересня 2009 року, підписаній сторонами, наявні лише умови договору про базову процентну ставку за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. (списання за кредитний ліміт (2,5 на залишок боргу), які не можуть бути застосовані через невизначеність строку виникнення заборгованості.

На цій підставі, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, відсотків за користування кредитним лімітом, відсотків за прострочений кредит, штрафу (пені) за прострочку. страхових платежів за договором «Страхування кредитного ліміту», комісії за обслуговування, відсотків за овердрафт, а безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 28.01.2009 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 38233,14 грн. та заборгованості за простроченими відсотками, згідно кредитного договору № 6/н від 28.01.2009 року. Відсутність договірних відносин між сторонами, які б визначали порядок коштами, нарахування та сплати процентів за користування кредитними строки повернення кредиту (користування ним), зумовлює відсутність як законних так і договірних підстав стягнення з відповідача процентів за користування фактично отриманими та використаними відповідачем коштами.

Відповідно до виписки за договором б/н від 28.01.2009 року станом на 26.07.2021 року про рух коштів по рахунку, наданому відповідачем, заборгованість за поточним тілом кредиту (фактично отримані та використані відповідачем кошти) відсутня.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 22 липня 2021 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 54240, 20 грн., яка складається із наступного: 38233,14 гривень заборгованості за тілом кредиту; 13462,31грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 2544,75 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит.

Разом з тим, згідно Висновку експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи №2225/22-25 від 08.12.2022 року, в результаті проведеного дослідження встановлено, що наявний у матеріалах цивільної справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не відповідає висновкам експертизи, а документи, надані позивачем до матеріалів справи, не являються первинними документами бухгалтерського обліку або їх копіями. Ці виписки є по суті регістрами бухгалтерського обліку.

Суд приймає даний висновок експертів, як такий, що науково-обгрунтований, виконаний належним чином, та з дотриманням вимог законодавства. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, про що зазначено у висновку. Вказаний висновок не спростований відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 38 233,14 грн. - заборгованості за кредитом (заборгованості за простроченим тілом кредиту) та 13 462,31 заборгованості за простроченими відсотками є безпідставними, і такими що не грунтуються ні на законі, ні на договорі, та спростовуються висновком судової експертизи.

Згідно із вимогами частин 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Вимогами п.2 ч. 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Відтак, в користь відповідача з позивача необхідно стягнути витрати за проведення судово-економічної експертизи у сумі 13223 грн.90 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.207,526,626,628,634,638,1049,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 352-356 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 13223 грн. 90 коп. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001 м.Київ, вул. Грушевського 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 серпня 2023 року.

Головуючий: Олександр ЛЯЩЕНКО