Справа № 345/3657/23
Провадження № 4-с/345/13/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання неправомірною бездіяльності (дій) Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна, -

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності (дій) Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна.

Свою скаргу мотивує тим, що у червні 2023 року підготувала документи для продажу квартири АДРЕСА_1 . При подачі документів нотаріусу він повідомив про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту на її частку в квартирі та заборони на її відчуження. 14.06.2023 скаржник звернулася у Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В листах їй повідомили, що на виконанні в Калуському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 29541593 щодо виконання виконавчого листа № 2-129 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат. На даний час матеріали виконавчого провадження знищені, виконавчий лист відсутній. В листах перераховано підстави зняття арешту з майна і зазначено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Скаржник заявляє, що борг перед банком погашено повністю.

ОСОБА_1 вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника. На її думку, факт не зняття відділом ДВС арешту з майна боржника в даному випадку є протиправною бездіяльністю, а тому просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Калуського відділу ДВС щодо незняття арешту майна боржника ОСОБА_1 та зобов`язати посадових осіб Калуського відділу ДВС зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , що був накладений згідно постанови державного виконавця від 31.10.2011 у виконавчому провадженні № 29541593.

У судове засідання ОСОБА_1 подалу суду заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує.

Представник Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином.

За нормами ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.02.2011 в справі № 2-129/11 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 8/08/64-05/б від 15 серпня 2008 року в сумі 19 588, 56 гривень і судові витрати 533,82 гривні (а.с. 11-17).

На виконання виконавчого листа в даній справі, який був виданий 18.08.2011 Калуським міськрайонним судом, 31.10.2011 державним виконавцем міського відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавче провадження № 29541593, якою також накладено арешт на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно. Вказаний арешт нерухомого майна був зареєстрований 08.11.2011 за № 11817375 реєстратором: Полицький Р.В., Виконавчий комітет Калуської міської ради, Івано-Франківської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 18).

Листом від 21.07.2023 № 43800 Калуський відділ ДВС у Калуському район Івано-Франківської області повідомив, що станом на 21.07.2023 вказане виконавче провадження знищено (а.с. 19). Листом від 27.06.2023 № 39096 повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна (а.с.20).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинний на момент накладення арешту, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно з положеннями ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав,

- згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Крім того, як зазначено в ч.4-5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII, який чинний на даний час, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Також, згідно ч.1-2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, як у випадку закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, арешт, накладений на майно боржника, знімається.

З огляду на вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах скарги, суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, з матеріалів справи неможливо встановити, в якій саме формі було закінчено виконавче провадження.

Оскільки виконавче провадження було знищене, в суду відсутня можливість перевірити наявність у державного виконавця підстав для скасування арешту.

Тому суд вважає, що в задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо незняття арешту майна боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Також в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження № 29541593 щодо виконання виконавчого листа № 2-129, виданого 18.08.2011, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості в сумі 19588,56 грн. і судових витрат 533,82 грн. перебувало на виконанні у Калуському міськрайонному відділі ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Матеріали даного виконавчого провадження знищено, вказаний виконавчий лист не перебуває на виконанні. Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження завершено, однак, всупереч вимогам ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника ОСОБА_1 не знятий.

Скаржниця являється боржником по даному виконавчому провадженні, здійснює оскарження дій та бездіяльності органу державної виконавчої служби в частині незняття арешту з належного їй нерухомого майна при закінченні виконавчих проваджень, які в свою чергу накладались з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду.

З огляду на те, що виконавче провадження № 29541593 закінчено, а його матеріали знищено, вищезазначений виконавчий лист не пред`явлено до примусового виконання повторно, то чинність та необхідність арешту відпала.

Також суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 в даному випадку буде скасування арешту на все її майно, що був накладений згідно постанови державного виконавця від 31.10.2011 про відкриття виконавчого провадження № 29541593.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 258-261, 268, 354, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу задоволити частково.

Зняти арешт з майна, що був накладений на все майно ОСОБА_1 згідно постанови державного виконавця від 31.10.2011 року, на виконання якої у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області вчинено запис про обтяження нерухомого майна за такими параметрами: вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 41462700, зареєстровано 08.11.2011 13:34:40 за номером 11817375; документи, подані для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 29541593, виданий 31.10.2011; видавник: міський відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Рутковська М.З., опис предмета обтяження: все нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий