справа № 568/1015/23
Провадження №2-н/568/63/23
РАДИВИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
23 серпня 2023 р. місто Радивилів Рівненської області
Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -
ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до Радивилівського районного суду Рівненської області подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 4 547,76 грн. та судових витрат.
ТОВ «РОЕК» з 01 січня 2019 року являється постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Рівненської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії».
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплати рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».
Факт споживання підтверджується та презюмується належністю ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. У відповідності до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно умов договору ТОВ «РОЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Для проведення розрахунків ТОВ «РОЕК» на ім`я побутового споживача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
В період січня 2019 року листопад 2022 року боржник фактично споживав електричну енергію, що підтверджується реєстром спожитої енергії.
З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що факт споживання електричної енергії боржником, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, договір вважається укладеним.
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
В порушення своїх обов`язків боржник не здійснює оплату за електроенергію, що була поставлена ТОВ «РОЕК» своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ «РОЕК» у сумі 4 547, 76 грн. за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2023р. по 01.05.2023р., яка підлягає стягненню.
Згідно п.п.4-1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, в якому подається заява, та складає 268,40 грн.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 268, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії», ст. ст. 4, 160, 161, 167 ЦПК України, -
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Повідомити сторони, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Копію цього наказу направити боржнику разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (ч. 3ст. 167 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, до суду який його видав.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (ч. 2 ст. 170 ЦПК України).
Заява про скасування судового наказу повинна відповідати вимогам частин 3-5 ст. 170 ЦПК України.
У силу ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувану) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу.
Відповідно до ч.1 ст.172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили суд, відповідно до ч.2 ст.172 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію стягувачу.
Суддя О.М. Делалова