КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/3315/23 Головуючий у суді І інстанції: Петришин Н.М.
провадження №22-ц/824/9701/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про захист честі і гідності, захист від неправомірних дій нотаріуса, зловживання службовим становищем,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, про захист честі і гідності, захист від неправомірних дій нотаріуса, зловживання службовим становищем.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що ухвалою суду першої інстанції від 03 травня 2023 року відмовлено позивачці ОСОБА_1 у відкритті кримінальної справи проти ОСОБА_2 , яка зловживаючи службовим становищем, без її дозволу і без звернення до поліції подала на неї позовну заяву в Броварський міськрайонний суд, тим самим порушивши ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, порушення ст. 32 Конституції України до того ж зазначила, що була порушена норма ст. 31 Конституції України, в позовній заяві, ОСОБА_2 скористалась листами, які позивачка адресувала їх, що порушує таємницю листування. Зазначила також, що ОСОБА_2 скористалась конфіденційними даними позивачки, списавши їх з її справи на спадщину. Зазначила, що суд першої інстанції на дані обставини не звернув уваги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала також, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 порушила оформлення спадщини по ст. Цивільного Кодексу України, який передбачав позивачці ОСОБА_1 оформлення по ст. 1268 ЦК України, а відповідачка ОСОБА_2 оформила по ст. 1261 ЦК України.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не ухвалювалась в судовому засіданні, що на думку скаржниці явно та грубо порушує право позивачки на справедливий суд.

Відзив у встановлений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, та обгрунтовував свої висновки тим, що даний спір не може розглядатись у порядку цивільного судочинства, а позивач має право звернутись до відповідних правоохоронних органів у порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про захист честі і гідності, захист від неправомірних дій нотаріуса, зловживання службовим становищем, в якому просила:

1) притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, за зловживання відповідальності, за зловживання службовим становищем (ст. 364 КК України) (провадження по справі № 2/361/2986/22);

2) вимагала, щоб ОСОБА_2 вибачилась перед позивачкою письмово за нанесені образи;

3) всі витрати пов`язані з судом покласти на ОСОБА_2 ;

4) вимагала, щоб після засудження дій ОСОБА_2 відносно позивачки по ст. 364 КК України, позбавити її права займатися діяльністю нотаріуса, так як вона довела свою неспроможність працювати по верховенству законів і Конституції, і таким безвідповідальним особам не місце в державних органах.

Позов обгрунтовувала зокрема тим, що зверталась в поліцію з проханням відкрити кримінальне провадження проти ОСОБА_2 та її адвоката Загоруйко Ю., на що поліція позивачці надіслала відповідь від 11.01.2023 року № Л-690/711, де вказано, що її звернення внесено до Єдиного обліку заяв. Також з відповіді поліції вбачається, що в даній події вбачається невирішені цивільно-правові відносини, які відносяться до компетенції суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про захист честі і гідності, захист від неправомірних дій нотаріуса, зловживання службовим становищем.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту поданого по справі позову вбачається, що предметом спору є про захист честі і гідності, захист від неправомірних дій нотаріуса, зловживання службовим становищем, які на думку позивачки, вважає, що були порушені державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори ОСОБА_2.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за позовними вимогами, а саме притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за зловживання службовим становищем та щодо позовної вимоги стосовно того, щоб після засудження дій ОСОБА_2 відносно позивачки по ст. 364 КК України, позбавити її права займатися діяльністю нотаріуса, оскільки такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється в порядку, передбаченому КПК України на підставі поданої заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що передбачено ст.25 КПК України, тобто здійснюється в іншому - кримінальному судочинстві і не може бути здійснена в межах цивільного судочинства.

Між тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження стосовно позовної вимоги щодо вибачення ОСОБА_2 перед позивачкою ОСОБА_1 письмово за нанесені образи, оскільки дана позовна вимога підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як підстава захисту права позивачки на честь і гідність.

Таким чином суд першої інстанції не пересвідчився належним чином, які саме вимоги заявлялися позивачем до відповідача, який спір виник між позивачем та відповідачем, та не з`ясував належним чином характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо вибачення ОСОБА_2 , перед ОСОБА_1 ..

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження за позовною вимогою щодо вибачення ОСОБА_2 перед позивачкою ОСОБА_1 письмово за нанесені образи, та направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року скасувати в частині відмови у відкритті провадження за позовною вимогою щодо вибачення ОСОБА_2 перед позивачкою ОСОБА_1 письмово за нанесені образи, в цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «17» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник