Провадження № 2-в/175/4/23
У Х В А Л А

про відновлення втраченого судового провадження

03 листопада 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

12.09.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просило відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №234/19562/19 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фінанси і Кредит» заборгованості за кредитним договором №12-447/11-00228-с-а.

Свою заяву ТОВ «Вердикт Капітал» обґрунтувало тим, що 06.02.2020 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення по справі №234/19562/19 про стягнення з боржника (відповідача) ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фінанс і Кредит» заборгованості за Кредитним договором №12-447/11-00228-с-а.

З офіційного сайту судової влади за веб-адресою «https://court.gov.ua» заявнику стало відомо, що територіальну підсудність Краматорського міського суду Донецької області, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Вища рада правосуддя своїм рішенням №747/0/15-23 від 25.07.2023 року змінила на Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

26.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №12-447/11-00228-с-а.

У відповідності до п. 2.1 Договору №26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26.01.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Попередній кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Відповідно до п. 5.2 Договору №10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) вимоги від 26.01.2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) попереднім (первісним) кредитором та набутим новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4).

Станом на дату подачі цієї заяви, згідно інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, приватним виконавцем Григорчуком П.В. відкрито виконавче провадження №61009202 з виконання рішення суду по справі №234/19562/19, а отже строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не пройшов і необхідно відновити втрачене судове провадження для подальшої заміни стягувача його правонаступником на підставі ст. 442 ЦПК. України.

Учасники розгляду заяви в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час і місце проведення розгляду справи належним чином. Представник заявника у заяві просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із заяви ТОВ «Вердикт Капітал» видно, що воно звернулося до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у зв`язку із відступленням ТОВ «Кампсіс Фінанс» права вимоги заборгованості до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та необхідністю подальшої заміни стягувача його правонаступником.

До заяви ТОВ «Вердикт Капітал» долучило копію заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором №12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року станом на 26.09.2019 року в сумі 55191,24 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто одна грн.. 24 коп.), яка складається з: 28184,92 грн. заборгованість за кредитом; 10449,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3371,02 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості); 2539 грн. нараховані 3% річних; 10646,52 грн. втрати від інфляції. В частині стягнення пені, комісії та витрат на правову допомогу відмовити.

Факт ухвалення зазначеного судового рішення також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

26.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №26-01/23, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором №12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року, укладеного ПАТ «Фінанси та кредит» з ОСОБА_1 ..

На теперішній час робота Краматорського міського суду Донецької області зупинена, а отже наявні підстави вважати, що судове провадження було втрачене.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 491 передбачено, що до заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи, а у разі необхідності - клопотання про поновлення строку на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно з ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Суд враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Відновлення втраченого судового провадження провадиться за загальними правилами ЦПК України, встановленими для розгляду справ позовного провадження з урахуванням особливостей справ про відновлення втраченого судового провадження, передбачених статтями 493 і 494 ЦПК України.

Відновлення втраченого провадження замінює втрачені оригінали процесуальних документів, які містились у втраченій цивільній справі.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим зміст рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06.02.2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, що є підставою для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення суду та буде достатнім для реалізації мети звернення для вирішення в подальшому питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, а тому заяву слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 488-490, 493, 494 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження Краматорського міського суду Донецької області по цивільній справі №234/19562/19, а саме змісту судового рішення від 06.02.2020 року наступного змісту:

Справа № 234/19562/19

Провадження № 2/234/780/20

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 233/19562/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

15.11.2019 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» укладено кредитний договір № 12-447/11-00228-с-а, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 92720 грн. строком до 25.12.2016 року зі сплатою 8% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ОСОБА_2 та банком укладено Договір поруки № 12-447/11-00228-с-а/1 від 26.12.2011 року. За умовами вказаного договору поруки, поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Банк свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконав. 03.10.2018 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив товариству, а товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і договору кредиту № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року. У зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язань за договором кредиту, відповідачі станом на 26.09.2019 року мають заборгованість в сумі 89193,22 грн., яка складається з: 28184,92 грн. заборгованість за кредитом; 10449,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3371,02 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості); 24014,48 грн. заборгованість по комісії; 2539 грн. нараховані 3% річних; 10646,52 грн. втрати від інфляції; 9987,50 грн. нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд стягнути з солідарно відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 89193,22 грн., а також сплачений судовий збір. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України просить стягнути з відповідачів 20000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, повісткою. Заяви про відкладення розгляду справи, або відзиву на позовом не надали.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2011 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 12-447/11-00228-с-а, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 92720 грн. строком до 25.12.2016 року зі сплатою 8% річних, що підтверджується кредитним договором № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року, додатковою угодою № 1 до даного договору.

26.12.2011 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12-447/11-00228-с-а/1, відповідно до п.п. 1 якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до розрахунків заборгованості за Кредитним договором № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року станом на 26.09.2019 року утворилась заборгованість в сумі 89193,22 грн., яка складається з: 28184,92 грн. заборгованість за кредитом; 10449,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3371,02 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості); 24014,48 грн. заборгованість по комісії; 2539 грн. нараховані 3% річних; 10646,52 грн. втрати від інфляції; 9987,50 грн. нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ.

03.10.2018 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив товариству, а товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і договору кредиту № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року, що підтверджується Договором про відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.10.2018 року, витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами.

В добровільному порядку вказана заборгованість відповідачами до теперішнього часу не погашена.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок однобічної відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачі порушили вимоги договору, що призвело до утворення заборгованості.

Що стосується стягнення нарахованої пені в сумі 9987,50 грн., суд зазначає наступне.

Ч.3 ст 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання та право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст 550 ЦК України).

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 9987,50 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ та м. Макіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач відповідно до позовної заяви, останнім відомим місцем реєстрації відповідачів є: АДРЕСА_1 , крім того, відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до інформації Мінсоцполітики ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , отже, на підставі вказаного Закону вони мають бути звільнени від сплати пені в сумі 9987,50 грн.. У зв`язку із чим позов в даній частині не підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення заборгованості по комісії в сумі 24014,48 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 2.5.2 та 2.5.3 Кредитного договору № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року відповідачем сплачується щомісячна та разова комісійна винагорода за обслуговування кредиту.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної та разової комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок коштів кредиту, що є незаконним.

У зв`язку із чим позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів 20000 грн. в рахунок отримання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ч.2, 3 та 4 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано прайс-лист АО «Вердикт», договір про надання правової допомоги від 17.12.2018 року, заявку про надання правових послуг, акт прийому-передачі робіт, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОА «Вердикт» з детальним описом наданих ОА «Вердикт» послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20000 грн., а також платіжне доручення на суму 100000 грн.. Втім, в наданому платіжному дорученні не зазначено, що ці кошти були сплачені за надання правової допомоги саме за дану позовну заяву. Тому в даній частині позов задоволенню не підлягає.

Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково та солідарно з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача заборгованість станом на 26.09.2019 року в сумі 55191,24 грн., яка складається з: 28184,92 грн. заборгованість за кредитом; 10449,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3371,02 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості); 2539 грн. нараховані 3% річних; 10646,52 грн. втрати від інфляції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2017 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги задоволено у розмірі 55191,24 грн., що складає 50,54 % від ціни позову (55191,24 *100:109193,22). Відповідно платіжних доручень судові витрати позивача за подання позовної заяви складають 1974,20 грн.. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 970,87 грн. (1921*50,54%) на відшкодування судових витрат, з кожного по 485,44 грн..

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 530, 546, 553, 554, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за договором № 12-447/11-00228-с-а від 26.12.2011 року станом на 26.09.2019 року в сумі 55191,24 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто одна грн.. 24 коп.), яка складається з: 28184,92 грн. заборгованість за кредитом; 10449,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3371,02 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості); 2539 грн. нараховані 3% річних; 10646,52 грн. втрати від інфляції.

В частині стягнення пені, комісії та витрат на правову допомогу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати по сплаті судового збору в сумі 970,87 грн. (дев`ятсот сімдесят грн. 87 коп.), з кожного по 485,44 грн..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , розташоване за адресою: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Краматорського

міського суду Н.М. Пікалова

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя В.О. Заборський