Справа № 2315/2260/2012
2-зз/703/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Криви Ю.В.

за участі секретаря судового засідання Крамної Л.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, що вжиті ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2012 року в цивільній справі 2315/2260/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Геріх Н.А., звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, що вжиті ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2012 року в цивільній справі 2315/2260/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала справа № 2315/2260/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

03 квітня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області задоволено частково заяву ПАТ «Комерційний банк «Надра» про забезпечення позову. Зокрема, накладено арешт на автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, а також на рухоме та нерухоме майно, в тому числі, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в межах ціни позову 20771,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 165927 грн. 53 коп.

На виконання вказаного судового рішення про забезпечення позову старшим державним виконавцем Смілянського МВ ДВС винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (АСВП № 33079634).

В подальшому рішенням суду від 31 липня 2012 року позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був задоволений, стягнуто з відповідачів солідарно на користь банку борг за кредитним договором № 08/2007840к160 від 28 березня 2007 року в розмірі 20771,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 165927 грн. 53 коп.

На підставі виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду у справі № 2315/2260/12 було відкрито виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в розмірі 167586,80 грн.

19 грудня 2013 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, після чого стягувач ПАТ КБ «Надра» більше до виконавчої служби з вказаним виконавчим листом не звертався.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги за кредитним договором №08/2007/840к160 від 28 березня 2007 року.

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_A102, відповідно до якого, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги за вищевказаним договором. Отже, фактично кредитором у вказаних вище кредитних правовідносинах замість ПАТ «КБ «Надра» стало ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

06 січня 2022 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулось до Смілянського міськрайонного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листа, виданих по справі №2315/2260/2012, з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Фінанс Проперті Групп», видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року, що набрала законної сили 11 лютого 2022 року, заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» задоволено частково, замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп», при цьому у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання було відмовлено.

Стверджує, що на даний час будь-які відкриті виконавчі провадження щодо заявника ОСОБА_1 відсутні. Як первинний кредитор - ПАТ КБ «Надра», так і в подальшому його правонаступники ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп», протягом тривалого часу питанням виконання рішення суду не займалися. Разом з тим, за наявності арешту (обтяження) накладеного на належне їй нерухоме майно, порушується її право власності, гарантоване Конституцією України, внаслідок чого заявник позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Вважає, що визначені законом підстави для продовження дії заходів забезпечення позову відпали, оскільки відкриті виконавчі провадження відносно неї відсутні та стягувачем пропущено строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

На підставі викладених обставин ОСОБА_1 вважає недоцільним подальше збереження арешту щодо як рухомого, так і нерухомого майна, а тому, враховуючи рівність учасників справи перед законом та судом, гарантії прав власника майна, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки для виконання рішення суду, які в даному випадку були достатніми, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті судом за клопотанням позивача в справі у 2012 році, тобто понад 10 років тому і діють до цього часу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак її представник - адвокат Геріх Н.А. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її уповноваженого представника, заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала у повному обсязі з підстав наведених у ній.

Причини неявки інших учасників суду невідомі, заяв не надійшло.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву за вказаної явки учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Розглянувши клопотання в межах заявлених вимог, дослідивши додані до нього матеріали, та надавши належну правову оцінку доказам, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що в 02 квітня 2012 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , як позичальника, та ОСОБА_1 , як поручителя, про солідарне стягнення боргу за договором «Автопакет» № 08/2007/840к160 від 28 березня 2007 року в розмірі 20771,32 доларів США (а.с. 2-3).

Одночасно банком була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач, просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (в тому числі грошові кошти) в межах ціни позову 20771,32 доларів США, зокрема, на автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль просив вилучити та передати на охоронне зберігання Черкаському регіональному управлінню ПАТ «КБ «Надра». Крім того, до виконання зобов`язань, просив обмежити відповідачів у праві виїзду за межі України (а.с. 5-6).

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2012 року по справі №2315/2260/2012 заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , а також на рухоме та нерухоме майно, в тому числі, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в межах ціни позову 20771,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 165927 грн. 53 коп. Крім того, вилучено автомобіль Hyundai Matrix, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 та передано на охоронне зберігання Черкаському регіональному управлінню ПАТ «КБ «Надра» для забезпечення збереження та унеможливлення відчуження і пошкодження арештованого майна (а.с. 31).

Заходи забезпечення позову у даній справі вжиті судом у зв`язку з тим, що відповідачі можуть розпорядитись належним їм майном, чим можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суд. Отже, вжиті судом заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

12 червня 2012 року копія вказаної ухвали була направлена до відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції для виконання (а.с. 41).

Як встановлено з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31 серпня 2012 року зареєстровано арешт всього майна ОСОБА_1 , підставою обтяження зазначено: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33079634, 31.08.2012, Смілянський міський відділ державної виконавчої служби, старший державний виконавець Тетерещенко І.І. (а.с.194)

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2012 року по справі №2315/2260/2012 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» борг за кредитним договором № 08/2007840к160 від 28 березня 2007 року в розмірі 20771,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 165927 грн. 53 коп., а також по 829 грн. 64 коп. судових витрат з кожного (а.с.45).

08 серпня 2013 року на адресу банку було направлено виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за договором та судових витрат (а.с.53).

Згідно вищевказаного листа відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області від 24 грудня 2021 року з інформації автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у відділі перебувало виконавче провадження №39555991 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду №2315/2260/12 від 08.08.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 167586,80 грн. боргу. 19.12.2013 виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 (відсутність у боржника майна) (а.с. 185).

Судом також встановлено, що згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2022 року по справі № 2315/2260/2012, 04 серпня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги за договором № 08/2007840к160 від 28 березня 2007 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». В свою чергу, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за договором від 20 серпня 2020 року відступило право вимоги за цим договором ТОВ «Фінанс Проперті Групп», в зв`язку з чим суд замінив стягувача у виконавчих листах. Так, вказаною ухвалою суду від 17 січня 2022 року заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп», первісний стягувач ПАТ «КБ «Надра», боржники: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - задоволено частково, а саме замінено стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп», у виконавчих листах, виданих по справі №2315/2260/2012. При цьому, у задоволенні вимог ТОВ «Фінанс Проперті Групп» в частині видачі дублікатів виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, - відмовлено (а.с. 186-193). Окрім того у ухвалі суд зазначив, що «суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, що видані на підставі заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2012 року у справі №2315/2260/2012 сплив ще до набуття 20 серпня 2020 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у ТОВ «Дніпрофінансгруп» права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який в свою чергу набув право вимоги до вказаних осіб у ПАТ «КБ «Надра», матеріали справи не містять та заявником не надано доказів, що ПАТ «КБ «Надра» не втратив право пред`явлення виконавчих листів, виданих у справі №2315/2260/2012, до виконання станом на час продажу прав вимоги ТОВ «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яке в подальшому передало право такої вимоги ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

Відтак, на даний час ТОВ «Фінанс Проперті Групп» набуло прав стягувача за вказаним кредитним договором на підставі укладеного 20 серпня 2020 року договору факторингу, звернувшись до суду із заявою про заміну стягувача лише в січні 2022 року.

Однак будь-яких дій, направлених на виконання рішення суду, ТОВ «Фінанс Проперті Групп», як новий стягувач, не вживало.

Відсутність інформації про місцезнаходження виконавчих листів та відкритих виконавчих проваджень свідчить про те, що питанням виконання рішення суду не займалися і попередні стягувачі - ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке отримало право вимоги на підставі Договору №GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року.

Судом перевірено зазначену інформацію та на підставі повно і об`єктивно з`ясованих обставин справи суд вважає, що права заявника ОСОБА_1 у даному випадку підлягають захисту з огляду на таке.

Як передбачено ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали про забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання прийнятого рішення.

Тобто, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття - заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю, є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Частиною 6 ст.154 ЦПК України, в редакції чинній на день постановлення ухвали про забезпечення позову, було передбачено, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147-VIII), яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції та встановлені нові правила судочинства по цивільних справам.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII) передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на викладене клопотання має бути розглянуто у відповідності до норм ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права, змагальність сторін і рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Встановлено, що рішення суду про стягнення з заборгованості за умовами кредитного договору з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було ухвалено в 2012 році. Під час розгляду справи, з метою забезпечення прав банку, як кредитора, були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно боржників, що гарантувало виконання рішення суду та захист прав позивача в справі, як стягувача.

Так, матеріалами цього клопотання підтверджується факт того, що при постановленні судом означеної ухвали були враховані інтереси позивача в справі, заходи забезпечення позову були вжиті з метою виконання судового рішення, тобто з урахуванням гарантій прав позивача в справі при реалізації майбутнього судового рішення. Разом з тим, на даний час будь-яка інформація про відкриті виконавчі провадження щодо заявника ОСОБА_1 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Тобто, він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.02.2022 р. (N справи 639/2850/20), постанові від 13.07.2022 р. (N справи 2/0301/806/11), постанові від 12.10.2022 (№ справи 203/3435/21), наявність протягом тривалого часу наявності арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Враховуючи викладене, у відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих у згаданий спосіб, враховуючи також, що через наявність вказаних обтяжень у заявника виникли перешкоди у реалізації своїх конституційних прав.

З матеріалів, долучених до заяви не вбачається на теперішній час правових підстав для застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, належне ОСОБА_1 , наявність яких була б установлена і підтверджена в законному порядку за фактом ухилення її як боржника від виконання своїх зобов`язань, тоді як ухвала суду від 03 квітня 2012 року по справі № 2315/2260/2012 обґрунтовувалась лише перебуванням останньої в статусі відповідача та наявністю невирішеного на той час спору про стягнення заборгованості. Натомість, суду не надано доказів, які б свідчили про ухилення боржника ОСОБА_1 від сплати боргу.

Крім того, суд вважає слушними посилання у заяві щодо обставин відсутності існування у Єдиному реєстрі боржників відомостей про ОСОБА_1 як боржника, оскільки такі в установленому законом порядку не були спростовані й протилежного судом не встановлено.

Суд зауважує, що будь-яке тимчасове обмеження у гарантованих Конституцією України прав особи, яке в момент його застосування мало легітимну мету, не може тривати постійно.

З наведеного слід дійти висновку, що обмеження, накладені у зв`язку з непогашеною заборгованістю, є виправданими тільки в тому випадку, якщо вони спрямовані на досягнення цілі у вигляді стягнення такої заборгованості. Дія таких обмежень не може бути продовжена протягом тривалого періоду без періодичного перегляду їх обґрунтованості. (п.122 і 124 рішення ЄСПЛ у справі «Рінер проти Болгарії»).

Станом на день розгляду справи відсутнє виконавче провадження відносно ОСОБА_1 з примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/2007840к160 від 28 березня 2007 року.

Судом не встановлено фактів, що на теперішній час виправдовують застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідно до ухвали судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2012 року.

Вказане свідчить про те, що правові підстави для продовження існування відносно заявника ОСОБА_1 такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на належне їй майно відсутні, й на даний час такий захід істотно обмежує законні права заявника.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 158, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що вжиті ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2012 року в цивільній справі 2315/2260/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Крива