Справа № 638/976/23
Провадження № 2/638/2156/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

за участю секретаря - Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та користування,-

встановив:

07 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Романченко Володимир Володимирович звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та користування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за устною домовленістю між відповідачем та позивачем, з метою розширення бази потенційних споживачів товарів, ОСОБА_1 передав відповідачу на тимчасове збереження майно, а саме:

- відповідно до ТТН № 4506 квадрокоптер - DJI Mavic Air 2 (CP.MA.00000176.03), вартістю 30 000 грн. (отримано Відповідачем 28.06.2022);

??- відповідно ТТН № 8045 від 01.07.2022 мультимедійний домашній кінопроектор - Samsung The Freestyle (SP-LSP3BLAX), вартістю 30 000 грн. (отримано Відповідачем -03.07.2022);

- відповідно ТТН № 2384 від 06.07.2022 планшет - Samsung Galaxy Tab S8 11 8/128 GB WI-FI Dark Grey (SM-X700NZA), вартістю 25 000 грн. (отримано Відповідачем - 12.07.2022);

- відповідно TTН №0320 від 08.07.2022 планшет - Samsung Galaxy S20 FE 5G SM-G781B 6/128GB Cloud Navy, вартістю 14 000 грн. (отримано Відповідачем - 12.07.2022);

- відповідно ТТН № 0379 від 12.07.2022 смартфон - Apple IPhone 12 128GB Black (НОМЕР_1), вартістю 25 000 грн. (отримано Відповідачем - 14.07.2022);

- відповідно ТТН № 2030 від 20.07.2022 ноутбук - Lenovo Legion 5 15ACH6H (82JU0065RM), вартістю 35 000 грн. (отримано Відповідачем -22.07.2022);

- відповідно ТТН № 6039 від 23.07.2022 планшет - Samsung Galaxy Tab S8 Plus 12/4 8/128 GB 5G Dark Grey (SIM-X806ZAA), вартістю 33 000 грн. (отримано Відповідачем - 25.07.2022);

- відповідно ТТН № 3426 від 25.07.2022 квадрокоптер - AUTEL EVO Lite Plus Premium Bundle Orange (102000720), вартістю 60 000 грн. (отримано Відповідачем -29.07.2022);

- відповідно ТТН № 2624 від 29.07.2022 пилосос ручний - Dyson V15 Detect Absolute, вартістю 30 000 грн. (отримано Відповідачем -01.08.2022).

Загальна вартість переданого майна складає 282 000 (двісті вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп.

Будь яких письмових чи усних договорів, щодо передачі права власності на зазначене вище майно між сторонами не укладалось. В подальшому, з метою отримання переданого майна, ОСОБА_1 неодноразово направляв Відповідачу електронні повідомлення (роздруківка з електронної переписки додається) та телефонував на особистий засіб зв`язку, однак Відповідач систематично ігноруєте вказані звернення, ухиляючись від повернення переданого майна з невідомих підстав.

3 моменту отримання майна у тимчасове користування і по сьогоднішній день, Відповідач так і не повернув належне ОСОБА_1 майно. З огляду на вищезазначені обставини, а саме безпідставне неповернення майна ОСОБА_1 , виникла необхідність у направленні даної позовної заяви для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом.

Зі змісту ст.319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Підстави витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) врегульовано положеннями статей 387- 390 ЦК України.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно, однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Так, за правилами ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналізуючи положення ст.387 ЦК України суд доходить висновку, що зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти (право власності) й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

При цьому у правовій конструкції витребування майна шляхом віндикації позивач повинен довести наявність таких обов`язкових елементів даного способу захисту права власності:

- позивач є безсумнівним власником майна, що витребовується;

- майно, що є предметом віндикації вибуло з володіння позивача поза його волею;

- відсутні правові підстави для вибуття спірного майна з володіння позивача.

Обов`язок доводити наявність усіх елементів такої правової конструкції покладається саме на позивача.

Отже, звертаючись з віндикаційним позовом до суду, позивач насамперед має підтвердити своє право власності на витребувану річ або інше титульне право на річ, посилаючись на ті чи інші докази, надати судові докази про те, що вказане майно вибуло з володіння позивача поза його волею і що воно знаходиться у відповідача.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18, від 12.09.2019 року у справі № 21/93б.

Позивачем при звернення до суду не надано жодних доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, окрім копій ТТН про направлення посилок позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вищевказане майно належить на праві власності позивачу та доказів отримання саме спірного майна відповідачем. Крім того, позивачем у позовній заяві вказується, що позивач ОСОБА_1 передав вищевказане майно відповідачу добровільно.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення прав, за захистом яких він звернувся до суду, з боку відповідача.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням відмови в задоволенні позову, судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та користування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.М. Цвіра