Справа № 278/1756/23
У Х В А Л А

10 серпня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Тарасенко О. В., розглянувши клопотання адвоката Швеця А. А. про відвід судді по цивільній справі № 278/1756/23 за позовною заявою, поданою адвокатом Сидорчуком Михайлом Володимировичем, в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Дубовік О. М. перебуває цивільна справа за вище вказаною позовною заявою.

У судовому засіданні представником відповідача - адвокатом Швецем А. А. заявлено (усно) відвід судді; вважає, що суд упереджено ставиться до відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а саме: під час проведення підготовчого судового засідання судом було вирішено клопотання сторони позивача про допит осіб у якості свідків без участі у засіданні третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , який був своєчасно повідомлений про розгляд справи (а.с. 72-73).

Зазначені обставини викликають сумніви в тому, що при розгляді даної справи суд ухвалить законне та справедливе рішення.

Позивач та її представник заперечували з приводу задоволення заяви.

Дослідивши доводи заяви, заслухавши думку сторін, суд вважає, за необхідне відмовити у задоволені заяви про відвід судді, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, представником відповідача не наведено та не доведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого у справі та порушення норм процесуального законодавства, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею, викликали необхідність їх відводу.

Обставин для самовідводу судом також не вбачається, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

З врахуванням зазначеного, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 40, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Швеця А. А. про відвід судді по цивільній справі № 278/1756/23 за позовною заявою, поданою адвокатом Сидорчуком Михайлом Володимировичем, в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.08.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік