Справа № 278/1121/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маківський Віталій Вікторович, до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яка належала померлій на підставі сертифікату серії ЖТ № 0141393.

Позивач для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно звернулась до нотаріуса, однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)), а тому визнання права власності в порядку спадкування повинно вирішуватись в судовому порядку.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), площею 3,14 га, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ЖТ № 0141393, який зареєстрований в Книзі Реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 656.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; позовні вимоги підтримав (а.с. 50).

Представник Станишівської сільської ради в судове засідання не з`явився; про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 48, 103); причини неявки суду не відомі.

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками згідно свідоцтва про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с 12).

ОСОБА_4 , є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 42).

03.09.1988 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , узявши прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ». Шлюб розірвано 25.11.1999 року (а.с. 40).

03.12.1999 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , узявши прізвище чоловіка « ОСОБА_12 » (а.с. 14).

Таким чином, ОСОБА_7 є бабою заявника ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_13 (а.с. 16).

Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЖТ № 0141393 вбачається, що ОСОБА_7 , яка проживала в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, як члену Колективного сільськогосподарського підприємства «Ліщинське», належить право на земельну частку (пай) розміром 3,14 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 11).

Згідно з копією Запису акта про смерть від 31.03.1998 року (а.с. 10), ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області померла ОСОБА_14 .

Відповідно до архівної довідки № 01-37/37/1 від 18.08.2021 року, виданої архівним відділом Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (а.с. 24) у погосподарській книзі №6 Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області за 1996-2000 роки за адресою: АДРЕСА_1 , значиться головою домогосподарства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; згідно записів у погосподарській книзі ОСОБА_7 03.03.1998 року вибула у село Іванівку; інші зареєстровані члени сім`ї за вказаною адресою не значаться (а.с. 24).

Згідно наданої інформації Житомирським геріатричним пансіонатом № 38 від 13.08.2020 року, ОСОБА_7 , дійсно проживала в даній установі з 10.03.1998 року та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26.08.2021 року (а.с. 17-19) встановлено:

- факт неправильності запису прізвища померлої особи в актовому записі про смерть № 28 від 31 березня 1998 року, складеному виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про смерть громадянки України ОСОБА_14 , в частині запису в графі «прізвище» померлої особи « ОСОБА_15 » замість вірного прізвища « ОСОБА_16 »;

- юридичний факт того, що актовий запис № 28 від 31 березня 1998 року, складений виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про смерть громадянки України ОСОБА_14 , стосується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до листа Стинишівської сільської ради (а.с. 65) оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0141393, який був виданий на ім`я ОСОБА_7 на підставі рішення Житомирської державної адміністрації від 05.05.1997 року № 116 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 656, знаходиться на зберіганні Станишівської сільської ради.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2022 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А. І. (а.с. 100) відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), з причини ненадання оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (сертифікату на право на земельну частку (пай).

Згідно спадкової справи № 279/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 57-100) із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_17 ; відомостей про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст. 549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України № 720 /95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» /далі - Указ №720/95/, має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювати в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:

-перебування в членах КСП на час паювання;

-включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю;

-одержання КСП цього акта.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого батька, який і свою чергу не встиг оформити прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право на спадкове майно за законом.

Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем згідно клопотання її представника.

Керуючись ст. ст. 3,10,11,60, 213-215, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Маківський Віталій Вікторович, до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 3,14 га в умовних кадастрових гектарах, у землі яка перебувала колективній власності КСП "Ліщинське", та яка належала померлій на підставі сертифікату серії ЖТ № 0141393, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 656.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 14.07.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік