Провадження №2/523/4954/23
У Х В А Л А

"15" серпня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, звернувся адвокат Селюков Павло В`ячеславович.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05.01.2023 року на перехресті вул. Зоринська-Паркова в м. Одесі сталась ДТП за участю транспортного засобу «BMW», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Представник зазначає, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2023 року (справа № 523/1452/23) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована не була, а відтак, потерпілий звернувся до МТСБУ з заявою про отримання регламентної виплати в порядку передбаченому ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільне-правової відповідності». На підставі поданої заяви, позивач отримав виплату у розмірі: 103 464, 16 гривень. Разом з цим, загальна вартість відновлювальних робіт становить 112 698, 28 гривень, що підтверджується актовим виконаних робіт від 19.05.2023 року.

Щодо моральної шкоди представник позивача зазначає, що у зв`язку з ДТП позивач понад 4 місяці був позбавлений можливості користуватись власним авто, та був змушений користуватись послугами таксі, крім іншого, поніс незаплановані матеріальні витрати, та був вимушений змінити належний спосіб життя. Моральну шкоду позивач оцінив в розмірі: 25 000 гривень.

На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду з урахуванням регламентної виплати у сумі: 10 234, 12 гривень, моральну шкоду у розмірі: 25 000 гривень, понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу у розмірі: 10 000 гривень.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає. До позовної заяви представником позивача не надано доказів на підтвердження сплати судового збору або доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

З огляду на заявлені вимоги, позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, а саме: 1. стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі: 10 234,12 гривень та 2. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі: 25 000 гривень, яка відповідно є вимогою майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до п.п. 2) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню у вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Позивачем, як вже зазначалось, серед іншого заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, тобто матеріально-правову вимогу про відшкодування моральної шкоди, Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а відтак, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ч.2 ст.185 ЦПК України, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі: 1 073, 60 гривень, що відповідатиме розміру та ставці судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою, за платіжними реквізитами розміщеними на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення їм копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

-надати платіжне доручення про сплату сплату судового збору у розмірі: 1 073, 60 гривень або докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: