ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2530/22 Номер провадження 22-ц/814/3650/23Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства ім. Зубковського про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ім. Зубковського про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 3,3325 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0004, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

28 травня 2019 року між ним та приватним підприємством було укладено договір оренди земельної ділянки б/н строком на 7 років, обов`язок проведення державної реєстрації якого покладався на відповідача.

При укладанні договору оренди позивач розраховував, що в травні 2026 року строк дії договору сплине і він зможе користуватися належною йому земельною ділянкою самостійно.

Однак, державну реєстрацію вказаного договору орендарем було здійснено лише 02 березня 2020 року, чим штучно збільшено тривалість перебування земельної ділянки в оренді у відповідача,

Розраховуючи на добропорядність відповідача та дотримання ним усіх погоджених умов договору, в томі числі і строків дії оренди, був переконливий у здійсненні останнім своєчасної реєстрації спірного договору.

Вважає, що з метою неправомірної латентної пролонгації дії договору оренди земельної ділянки відповідачем був включений п. 10.1, зі змісту якого вбачається, що договір набирає чинності після його державної реєстрації, тому останній свідомо порушив строки державної реєстрації договору, внаслідок чого значно збільшились строки дії самого договору шляхом створення штучних умов для продовження його дії проти волі орендодавця.

В зв`язку з наведеним просив розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 28 травня 2019 року, укладений між ним та ПП ім. Зубковського.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення вмотивоване відсутністю істотних порушень відповідачем умов договору, які б могли слугувати правою підставою для його дострокового розірвання.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В своїй апеляційні скарзі просить рішення скасувати та постановити нове про задоволення його вимог в повному обсязі.

Вважає, що проведення державної реєстрації спірного договору оренди з свідомим запізненням на 9 місяців з дня укладання договору є нічим іншим як грубим способом завуальованого продовження строку дії оренди землі, що в свою чергу порушує домовленості між сторонами стосовно семирічного строку перебування земельної ділянки в оренді у підприємства.

У зв`язку з грубим порушенням істотних умов договору та прав власника земельної ділянки, які всупереч приписів ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України не були відновлені в ході судового розгляду в суді першої інстанції, прохає постановити по справі нове рішення про задоволення його вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПП ім. Зубковського адвокат Жага Е.Г. спростовуючи доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 травня 2019 року є власником земельної ділянки розміром 3,3325 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0004, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

28 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки б/н (а.с. 8).

У відповідності з п. 3.1 зазначеного договору його було укладено строком на 7 років.

Пунктом 6.1 договору оренди земельної ділянки визначено, що земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендарю з дати державної реєстрації права оренди.

Відповідно до п. 10.1 вказаного договору він набирає чинності з дати реєстрації права оренди земельної ділянки, зазначеної в п. 2.1 цього договору.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 202832684 від 04 березня 2020 року, державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0004, яке виникло на підставі договору оренди землі б/н від 28 травня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського, було здійснено 02 березня 2020 року (а.с. 9).

Вказані умови договору сторонами узгоджені, договір підписаний та в подальшому в передбаченому законом порядку не оскаржений .

Вважаючи дії відповідача по не своєчасній державній реєстрації договору як умисні та направлені на штучну пролонгацію строків його дії відповідно до п. 10.1, позивач ставить питання про дострокове розірвання договору з підстав порушення відповідачем його істотних умов в частині дотримання строків державної реєстрації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для дострокового розірвання договору, оскільки позивачем не доведено істотного, в розумінні ст. 651 ЦК України, порушення орендарем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, до загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Тлумачення цього пункту, а також ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У відповідності з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема, передбачено, що відповідний договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

В даному випадку сторони погодили істотні умови, а також підстави для зміни умов договору і припинення його дії, зазначаючи, що договір припиняється за згодою сторін або за рішенням суду в разі невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір оренди вищезазначеної земельної ділянки б/н, строком на 7 років (а. с. 8).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права №202832684 від 04 березня 2020 року вбачається, що державну реєстрацію договору оренду земельної ділянки здійснено 02 березня 2020 року (а. с. 9).

Згідно із ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

Таким чином, в разі досягнення сторонами погодження усіх істотних умов договору, дотримання його письмової форми та підписання, останній вважається укладеним та розпочинає свою дію з моменту державної реєстрації такого договору.

Матеріалами справи доводиться, що договір був підписаний сторонами 28 травня 2019 року, а зареєстрований орендарем 02 березня 2020 року.

При цьому, самі умови договору не передбачають строків здійснення його державної реєстрації, а лише містять застереження в п. 10.1 прикінцевих положень про набрання ним чинності з дня реєстрації права оренди земельної ділянки .

Спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про оренду землі», зокрема положеннями ст. 25, яка визначає права та обов`язки орендаря, до останніх зокрема відноситься - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду;

у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства;

у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України;

своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт;

виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки.

Будь-яких доказів щодо невиконання відповідачем як орендарем своїх зобов`язань за договором оренди землі чи обов`язків, визначених положеннями ст. 25 Закону України «Про оренду землі» - матеріали справи не містять.

Крім того, позивачем не наведено та відповідно не доведено факту існування обставин, які сторони визначили як правові підстави для дострокового припинення дії договору оренди землі.

Здійснення орендарем державної реєстрації, на думку позивача, із запізненням з дати підписання договору оренди, не є в розумінні положень ст. 25 Закону України «Про оренду землі» тією правовою підставою для дострокового розірвання договору внаслідок порушення орендарем своїх зобов`язань та відповідно не може розцінюватись як обставина, існування якої згідно до ч.2 ст. 651 ЦК України свідчить про істотне порушення договору другою стороною.

За вказаних обставин, суд першої інстанції, правильно визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять нових фактів чи засобів доказування, а фактично дублюють зміст позовної заяви.

Твердження про те, що відповідач порушив умови договору в частині визначення строків його дії, шляхом здійснення не своєчасної державної реєстрації, що свідчить про порушення його прав як власника земельної ділянки, відхиляються колегією суддів, оскільки істотним порушенням стороною договору є таке порушення, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

В даному випадку, позивачем взагалі не доведено існування шкоди, завданої йому як власнику земельної ділянки внаслідок проведення відповідачем державної реєстрації права оренди за договором 02 травня 2020 року.

З урахуванням того, що станом на час звернення до суду з вказаним позовом навіть обрахований з дати його укладання строк дії договору оренди землі не закінчився (з дати укладання діє до 2026 року), сторони як учасники договору виконують взяті на себе зобов`язання, підстав для судового захисту прав позивача як власника землі - не має.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2023 року

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна