ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1229/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/5022/22 Єщенко О.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідачаНовікова О. М.,
суддів:Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,
за участю секретаряПойнер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ «Черкасиобленерго», в якому просив: стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на його користь на відшкодування збитків 147600,00 гривень на підставі ст. 1210 ЦК України; зобов`язати відповідача переукласти з ним договір щодо найму частини його квартири на користь інших власників з щомісячною платою на період їх демонтажу.

В обґрунтування позову зазначив, що (далі по тексту дослівно зі збереженням пунктуації) «по договору 2-9-004 ПАТ «Черкасиобленерго» зобов`язалося забезпечити електроенергією мою квартиру з встановленням одного лічильника ( АДРЕСА_1 ), але всупереч договору провели будинковий ввод і встановили шість лічильників інших власників будинку, уклавши з ними окремий договір від свого імені на використання моєї власності і без моєї згоди на невизначений строк на обслуговування і поліпшення їх лічильників. Про допущені відступи від умов договору і його припинення я заявив виконавцю, а демонтаж виконати безплатно з відшкодуванням збитків. У результаті умисних дій виникли перешкоди в проведенні поточного і капітального ремонту квартири, що призвело до збільшення природного зносу її частин, непридатності для проживання і небезпеки для життя, здоров`я і майна моєї сім`ї. Приблизна вартість поновлювального ремонту (веранда, кухня, дах, пічне опалення) становить 49,2 м?х3500 грн/м?=147600 грн, що потребує технічного обстеження і експертизи з встановленням причинного зв`язку».

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначається, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, так як позивач ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів в обгрунтування своїх вимог. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2023 року і залишити позов без розгляду. Судовий збір просить покласти на відповідачів незалежно від рішення.

25 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ПАТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє Відокремлений структурний підрозділ «Уманські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

У відзиві представник відповідача зазначає, що з 19.08.2013 по 31.12.2018 постачання електричної енергії до кімнати № 1 житлового будинку АДРЕСА_1 здійснювалося по договору, укладеному між Уманськими енергетичними мережами та ОСОБА_1 . З 01.01.2019 договірні відносини зі споживачами та ПАТ «Черкасиобленерго» ґрунтуються на Правилах роздрібного ринку електричної енергії. Розподіл електричної енергії до об`єкту частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється на підставі договору, укладеного шляхом приєднання ОСОБА_1 до публічного договору про розподіл електричної енергії. Вказаний договір було укладено згідно Правил, на умовах відповідного договору користування електричною енергією для населення № 2-9-004 та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та присвоєно номер 2-9-004. Умови вказаного договору про розподіл електричної енергії відповідачем ніяким чином не порушені. Позивач в позові зазначає, що звертався до відповідача з проханням припинити договір, однак звернень з таким змістом до відповідача не надходило.

Враховуючи наведене просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.

Позивач в судове засідання не з?явився. Відповідач заявив клопотання про розгляд справи без його уасті.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи та позицію сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про порушення умов договору, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач всупереч договору № 2-9-004 провів будинковий ввід та встановив шість лічильників інших власників будинку, використовуючи його власність та без його згоди. Вважає, що відповідач має безоплатно провести демонтаж лічильників. Також у результаті умисних дій у нього виникли перешкоди в проведенні поточного і капітального ремонту квартири, що призвело до збільшення природного зносу її частин, непридатності для проживання і небезпеки для життя, здоров`я і майна його сім`ї. Приблизна вартість поновлювального ремонту (веранда, кухня, дах, пічне опалення) становить 49,2 м?х3500 грн/м?=147600,00 грн, що потребує технічного обстеження і експертизи з встановленням причинного зв`язку.

Проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Також позивач у позовній заяві вказує, що звертався до відповідача з вимогою про безоплатний демонтаж лічильників та відшкодування збитків.

Однак, доказів на підтвердження зазначених обставин до справи не додано також.

Встановлення приладу обліку електроенергії це обов`язковий процес, який передбачений Законом України «Про електроенергетику».

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір № 2-9-004, проти чого не заперечував ні позивач у позові, ні представник відповідача у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджено Правила роздрібного ринку енергетичної енергії.

Відповідно до п. 2 вказаних Правил укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У відповідності до п. 1.2.4. Правил точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи. Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії.

ОСР укладає договір споживача про надання послуг з передачі електричної енергії на основі Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який є додатком 3 до цих Правил, з кожним власником електричних мереж , в тому числі споживачем, основним споживачем, ОМСР, які приєднані до електричних мереж ОСП.

Правила улаштування електроустановок (ПУЕ) визначають будову, принципи улаштування, особливі вимоги до окремих систем, їх елементів, вузлів і комунікацій електроустановок. ПУЕ встановлюють вимоги до електроустановок загального призначення змінного струму напругою до 750 кВ та постійного струму напругою до 1,5 кВ. ПУЕ враховують вимоги національних стандартів, будівельних норм і правил, галузевих нормативів та інших документів, які належать до предмету регулювання ПУЕ. Положення ПУЕ застосовують під час проектування нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення або капітального ремонту електроустановок.

Ці Правила є обов`язковими для застосування під час проектування нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення або капітального ремонту електроустановок.

За вказаних обставин, суд вважає, що в діях представників відповідача відсутні будь-які порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії та умов договору, укладеного між споживачем та постачальником послуг.

Позивач у позові зазначає, що приблизна вартість поновлювального ремонту (веранда, кухня, дах, пічне опалення) становить 49,2 м?х3500 грн/м?=147600,00 грн, що потребує технічного обстеження і експертизи з встановленням причинного зв`язку. При цьому не просив суд призначити експертизу для встановлення причинного зв`язку та підтвердження розміру заподіяних йому збитків.

Також позивач просив суд зобов`язати ПАТ «Черкасиобленерго» перезаключити з ним договір щодо найму частини його квартири на користь інших власників з щомісячною платою на період їх демонтажу, проте у позові відсутні посилання, чим передбачено укладання такого договору, як і не надано доказів, що такий договір було попередньо укладено, з чим погоджується апеляційний суд.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Звертаючись за захистом своїх прав до суду, саме заявник повинен обґрунтувати підстави позову, предмет позову, вказати осіб, які порушують його права, та яких може стосуватись вирішення спору відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільно-процесуального судочинства.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підставою до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Цивільного кодексу України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 76-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав.

Суд під час розгляду справи враховує правову позицію, викладену в постанові КЦС ВС від 08.04.2020 у справі №761/310/17, згідно з якою зазначає таке.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме і?і? прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 4 ЦПК Украі?ни), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то зазначити, чи є залучении? у справі відповідач відповідальним за це.

У справі, яка розглядається, судом вірно встановлено, що права позивача під час виконання договору, укладеного між споживачем та постачальником електричної енергії, відповідачем жодним чином не порушені.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Cуд першої інстанції вірно вказав, що позивач ОСОБА_1 повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України та з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог, зазначені ним обставини.

Однак таких доказів він не надав і не ставив питання призначення експертизи для встановлення причинного зв`язку та підтвердження розміру заподіяних збитків.

Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про відшкодування збитків не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі.

За таких встановлених обставин, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції, яким в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вимоги скаржника щодо залишення без розгляду позовної заяви є безпідставними та не відповідають вимогам процесуального закону, тому не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, залишивши без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, то судовий збір за подання апеляційної скарги компенсується за рахунок Держави і не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2023 року.

Судді