Справа № 309/3375/21
Провадження № 2/309/813/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі АТ «Закарпатгаз») Соколова Ю.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу. Посилається на те, що у розумінні пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» АТ «Закарпатгаз» - є оператором газорозподільної системи, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, яка перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз». Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Таким чином єдиним підприємством, що здійснює розподіл та транспортування природного газу на території Закарпатської області, в тому числі стосовно відповідача є АТ «Закарпатгаз».

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні заради функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, у порядку, визначеному цим розділом (далі - типовий договір розподілу природного газу).

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподіл; природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Вимогами пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС встановлено, що Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до (через) ГРМ, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Умови договору передбачені «Типовим договором розподілу природного газу» затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1384/27829. Укладення такого договору ґрунтується на Кодексі газорозподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1379/ 27824 та Законі України «Про ринок природного газу».

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641та 642 Цивільного Кодексу України на невизначний строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Отже, актом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору та його укладення можуть бути як заява-приєднання до умов договору, так і сплата рахунка Оператора ГРМ, так і будь - які інші докази на підтвердження споживання природного газу споживачем.

Фактом приєднання Побутового споживача ОСОБА_1 до умов даного Договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного гаду за адресою споживача по особовому рахунку зазначеному в позовній заяві.

Отже, відповідачу ОСОБА_1 надавалась послуга з розподілу природного газу до об`єкту постачання.

Згідно пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим суб`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Тобто, на розрахунковий (2020 рік) календарний рік Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Відповідно до умов пункту 6 1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2 розділу VI даного Договору).

Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року №3049 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз» на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 1,05 грн за 1м 3 на місяць (без урахування ПДВ), з 01 липня 2020 року у розмірі 1,20 грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Згідно умов абз. 2 пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз. 2 п 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності об`єкта ( об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором, згідно умов пункту 6.4, є календарний місяць.

Відповідно до умов абз. 2-4 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Однак, споживач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за послуги з розподіл природного газу, встановлені абз. 2 пункту 6.6 Договору, та за період з 01.01.2020 року до 31.07.2021 року допустив заборгованість перед АТ «Закарпатгаз» за надану послугу в загальній сумі 6562,62 грн.

Відповідно до умов Договору розподілу природного газу, Споживач зобов`язався здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором та не допускати несанкціонованого відбору природного газу (підпункти 1 та 5 пункту 7.4 розділу VII Договору).

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнала. В відзиві на позов зазначила: що у відповідності до вимог ст. 11 ЦК України « Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є:

1) договори та інші правочини...

Постачання природного газу для побутових потреб до належного її будинку під АДРЕСА_1 врегульовано договором від 16.04.2007 року укладеного між ОСОБА_1 та Хустська філія «ВАТ «Закарпатгаз», даний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою підприємства постачальника газу.

Відповідно до п.1. вищезазначеного договору «Виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем, безпеки, якості та величиною тиску, споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором.

П. Виконавцем надаються послуги з:

Постачання природного газу

Технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів.

Цим договором передбачено умови постачання газу, обов`язки сторін за договором, порядок виконання договірних зобов`язань , відповідальність сторін за їх порушення та строк дії договору, який набирає чинності з моменту підписання і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку, однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду. Ніякого наміру про закінчення договору, чи його перегляду, чи його розірвання відповідач не отримувала.

Тому вправі вважати договір діючим і таким, що має юридичну силу.

До того ж, вважає, що заявником не надано жодних доказів про правові зв`язки між відповідачем, Громадянкою України, та юридичною особою АТ «Оператор газорозподільчої системи «Закарпатгаз ».

Станом на 1.01.2022 року жодна із сторін не заявила про розірвання чи перегляд умов договору, таким чином договір є діючим до 16.05.2022 року, відповідач вчасно виконує всі умови договору, тобто сплачує рахунки ТОВ « Закарпатгаззбут» за спожитий та поставлений до її будинку газ.

Інших договорів з іншими компаніями відповідачка не укладала як і не отримувала в установленому Законом порядку пропозиції на укладення будь- яких додаткових договорів стосовно газопостачання її будинку.

Між тим відповідно до п.1 гл.1 розділу УІ Кодексу ГРМ ставить умовою виникнення зобов`язань перед оператором ГРС укладення договору розподілу природнього газу.

На час укладення договору від 16.04.2007 року між відповідачкою-споживачем та Хустською філією ВАТ «Закарпатгаз», укладення договору на розподіл природного газу було передбачено тільки для юридичних осіб.

Будь-яких дій, які б свідчили про приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу станом на 1.01.2022 року відповідачка не здійснювала, заяви про приєднання до договору не тільки не підписувала, а така заява позивачем на її адресу не направлялася.

З квітня 2007 року поставка газу відповідачу проводиться газопостачальною організацією згідно з договором від 16.04.2007 року, перегляд умов цього договору чи внесення будь- яких змін до нього постачальник їй не пропонував, а « факт споживання природного газу» на підставі діючого договору не свідчить про її бажання укласти чи приєднатися до будь-якого іншого договору, а тим більше не створювало будь яких договірних обов`язків перед третьою особою, яка не являється стороною договору.

Позивач на думку відповідачки не надав суду документів, що в його володінні чи розпорядженні знаходиться газотранспортна система і це володіння є на законних підставах, як не надано суду розрахунків, які саме роботи позивач виконував по обслуговуванню газотранспортної системи та розмір витрат, які підлягають відшкодуванню споживачем.

Надати такі документи позивач не зможе так як газотранспортну систему в м. Хуст та до власних будинків проведено споживачами за власні кошти, дозволу на передачу створеного ними в експлуатацію, оренду чи передачу в будь який інший спосіб відповідачка не надавала.

Посилається на те, що відповідач жодних договорів з позивачем на розподіл природного газу не укладав, зокрема нічого не підписував, а також відповідач не отримував жодних рахунків від позивача. Відповідач користується газом, так як відповідно до Конституції України надра належать народу України. Йому невідомо, чому саме позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за розподіл газу, так як позивач не надає йому послуги з переміщення природного газу до його домоволодіння. Всі газові комунікації перебувають в територіальній громаді, тому невідомо яким чином ці комунікації використовує позивач.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторона мита іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 8 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли , яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В порушення ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів, що між сторонами - позивачем та відповідачем існували цивільні правовідносини щодо надання послуг розподілу (переміщення) природного газу газорозподільною системою відповідно до «Типового договору розподілу природного газу», затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1384/27829, Кодексу газорозподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1379/ 27824 та Закону України «Про ринок природного газу».

Дійсно, відповідно до 1.3 Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначний строк.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Законність на підставність забезпечення природнім газом будинку під АДРЕСА_2 відповідачка підтвердила наявністю договору на постачання природного газу від 16.04.2007 року.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно дост.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Позивач в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не надав суду, належні та допустимі докази, що відповідачу ОСОБА_1 природний газ постачався саме позивачем.

Так, в матеріалах справи відсутні, а представником позивача не надано суду заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, яка була б надіслана чи надана відповідачу та підписана відповідачем, чи будь яких доказів надіслання такої заяви.

Згідно абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Проте, в матеріалах справи відсутній, а представником позивача не надано суду доказів, які б підтверджували, що відповідачу було надано хоча б один рахунок позивача, як Оператора ГРМ на оплату вартості послуги з розподілу природного газу і відповідач оплатив або не оплатив вартість послуги з розподілу природного газу хоча б за одним рахунком.

Також представник позивача не надав суду жодного доказу, який би підтверджував той факт, що відповідач спожив саме той природний газ, який розподілив (перемістив) відповідачу позивач і що позивач є єдиним діючим постачальником природного газу для відповідача.

Крім того, вимогами пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС встановлено, що Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Проте, представник позивача не надав суду жодного доказу, що у АТ «Закарпатгаз» в межах м. Хуст Закарпатської області на законних підставах перебуває газорозподільна система, володіючи якою позивач надавав послуги з постачання природного газу відповідачу ОСОБА_1 а також, що відповідач підключений до даної газорозподільної системи ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ, тобто позивача АТ «Закарпатгаз».

Твердження представника позивача, що єдиним підприємством, що здійснює розподіл та транспортування природного газу на території Закарпатської області, в тому числі стосовно відповідача є АТ «Закарпатгаз» є припущенням і не підтверджено жодними доказами.

Суд відхиляє доводи представника позивача та як докази Витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, розподіленого АТ «Закарпатгаз» ( як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ та Довідки про розрахунок боргу відповідача, надані представником позивача та досліджені судом, надані представником позивача, як документальне підтвердження факту розподілу (переміщення) природного газу відповідачу, оскільки даний витяг та Розрахунок боргу сформовані самим позивачем і в ньому відсутні дані про те, що відповідач ОСОБА_1 підключений до газорозподільної системи, яка перебуває у власності, господарському віданні користуванні чи експлуатації АТ «Закарпатгаз», а також в даних документах відсутні відомості про джерела інформації, які б засвідчували документально підтверджене споживання природного газу та об`єми споживання природного газу відповідачем ОСОБА_1 , і що даний природний газ поставлений останньому саме позивачем за допомогою ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ, тобто позивача АТ «Закарпатгаз».

Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює зобов`язальні правовідносини, правовідносини які регулюють розподіл природного газу, суд вважає, що позов акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованості не підлягає задоволенню повністю і в позові акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.07.2021 року слід відмовити повністю за безпідставністю.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст.525,526,530,612,629,633,634,714 ЦК України, «Типового договору розподілу природного газу», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за № 1384/27829, Кодексу газорозподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1379/ 27824 та Закону України «Про ринок природного газу» , керуючись ст. ст.2-13,76-81, 133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В:

В позові акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.07.2021 року відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.