УХВАЛА

17 серпня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду зі скаргою у якій просить скасувати з-під арешту та заборони відчуження належну їй 1/6 частку майна квартири АДРЕСА_1 , яке обтяжене на підставі ухвали Рівненського міського суду у справі № 569/15452/19 від 14.04.2020 року.

Виконавчого документу, який був підставою для вчинення виконавчих дій та дає право ОСОБА_1 у відповідності до положень ст..ст. 447-448 ЦПК України, до скарги не долучено.

З відповіді в.о.начальника Здолбунівського відділу ДВС вбачається, що на виконанні у відділі щодо ОСОБА_1 виконавчих проваджень не перебуває та не перебувало.

Отже, заявниця не є боржником у виконавчому провадженні.

Вивченням матеріалів поданої скарги на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду встановлено таке.

Відповідно доположень ст.447,448ЦПКУкраїни сторони виконавчогопровадження мають правозвернутися до суду із скаргою,якщо вважають,що рішенням,дією або бездіяльністю державноговиконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно доп.1ч.1та ч.5ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У Постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18 зазначено наступне -

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014р.

13. Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Встановлено, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, має у приватній власності 1/6 частки квартири, яка знаходиться у м. Здолбунові на яку накладено арешт, що порушує її право власності на майно.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 оскаржує дії та рішення державного виконавця , а подана нею до Рівненського міського суду скарга не підлягає розгляду в порядку Розділу УП ЦПК України - судовий контроль за виконанням судових рішень, вважаю, що у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 належить відмовити.

Окрім того, враховуючи судову практику , вважаю за доцільне роз`яснити, що ОСОБА_1 має право пред`явити позовну заяву про скасування арешту до Здолбунівського районного суду, враховуючи положення ст.30 ЦПК виключна підсудність.

На підставі наведеного та керуючись ст.186, 260, 261, 353, 354, 447, 448 ЦПК України, суд, - ухвалив:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Роз`яснити,що скаржник має право звернутися з відповідним позовом до Здолбунівського районного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас