ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року

м.Черкаси

Справа № 708/735/23
Провадження № 22-ц/821/1305/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Сергун Т.В.

учасники справи:

заявник : ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Погасій Світлана Миколаївна

зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Погасій Світлани Миколаївни на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 червня 2023 року (постановлену під головуванням судді Акулова Є.М. в приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області, повний текст складено 26 червня 2023 року) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

22 червня 2023 року через систему Електронний суд ОСОБА_1 звернувся до Чигиринського районного суду Черкаської області, зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що він звернувся до відділу обслуговування громадян № 11 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, відповідно до листа №2300-0214-8/19223 від 22.03.2023, вказує заявник, йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу заявника ГУ ПФУ в Черкаській області не врахувало періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 27.04.1981 року (дублікат), оскільки її заповнено з порушеннями вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58; заявник вказує на те, що на титульній стороні наявне виправлення в даті його народження.

Також, зазначає ОСОБА_1 , до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1974 по 17.02.1976, оскільки в атестаті міститься невідповідність прізвища та по-батькові з паспортними даними заявника.

В атестаті про навчання № 3949 від 20.02.1976 вказано, що він був виданий ОСОБА_2 , тобто допущено помилку в написанні його прізвищі та по-батькові.

Вказує, що в паспорті громадянина України, виданого 07.10.2004, дані заявника зазначені - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

З наведеного випливає, що, в даному випадку, має місце технічна помилка при заповненні даних трудової книжки та при заповненні атестату про навчання.

На підставі наведеного, заявник просив суд встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 27.04.1981 (дублікат), належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що атестат про навчання № 3949 від 20.02.1976 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі, поданій через систему Електронний суд 12 липня 2023 року, представник ОСОБА_1 адвокат Погасій С.М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.06.2023 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що він просив суд встановити юридичний факт, навів причини для цього, пов`язані із існуванням розбіжностей в належних йому документах, мотивував необхідність встановлення цього факту, вказав мету, з якою його слід встановити, яку пов`язував із неможливістю реалізувати свої права на пенсійне забезпечення.

Зазначає, що адміністративний суд в порядку адміністративного судочинства має повноваження лише при розгляді справи щодо оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Натомість, зазначає ОСОБА_1 , рішення ГУ ПФУ в Черкаській області про відмову в призначенні йому пенсії не оскаржує, жодних скарг на діяльність управління не має, оскільки усвідомлює, що рішення було прийнято на підставі наданих ним документів, в яких дійсно різниться інформація про його прізвище та по-батькові та міститься виправлення дати народження, хоча вказані розбіжності та виправлення виникли не з вини заявника.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не є аналогічними висновкам Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц.

Звертає увагу суду, що в аналогічних справах щодо встановлення факту належності заявнику документів, суди задовольняють заяви про встановлення відповідних фактів ( рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20.06.2023 у справі 3 309/1872/23, рішення Ічнянського районного суду від 13.06.2023 у справі №733/748/23, рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27.06.2023 у справі № 733/748/23 та інші).

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_1 адвокатом Погасій С.М. підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

У пункті 12 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо.

Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження№ 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, закриває провадження у ній.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 обґрунтовув свої вимоги тим, що у трудовій книжці та атестаті про навчання містяться помилки в написанні його прізвищі та по-батькові. Вказані помилки була виявлені при зверненні заявника до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з досягненням пенсійного віку.

Тобто, заявник фактично просив встановити факт належності йому трудової книжки та атестату про навчання для підтвердження страхового (трудового) стажу.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. Чинне законодавство не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням.

Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

У пункті 26 цього Порядку визначено, що якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

3 урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому атестату про навчання та трудової книжки за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 листопада 2020 року по справі № 636/4087/19.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене із порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Погасій Світлани Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 червня 2023 року - скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак

/повний текст постанови суду виготовлений 10 серпня 2023 року/