Справа № 202/8070/23
№ провадження 2-з/196/13/2023
УХВАЛА

09.08.2023 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Бабічевої Л.П., розглянувши у приміщенні суду в смт.Царичанка в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану представником позивача адвокатом Маркело Валентиною Олексіївною, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна, про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який подано представником позивача адвокатом Маркело В.О.

Також представник позивача - адвокат Маркело В.О. разом з позовом подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.05.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини було передано на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.06.2023 року ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.05.2023 року було скасовано, а справу повернуто до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання щодо правильного визначення підсудності справи.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, було передано до Царичанського районного суду Дніпропетровської області.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини надійшла 08.08.2023 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області разом із заявою про забезпечення позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,52 га, що розташована на території Ляшківської сільської ради Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0161.

В обґрунтування заяви зазначив, що згідно постанови нотаріуса Швецової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2023 року відповідачу ОСОБА_2 15 листопада 2022 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. На даний час йому стало відомо про те, що найближчим часом відповідач ОСОБА_2 має намір продати цю земельну ділянку.

Подана заява про забезпечення позову мотивована наявною загрозою настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача.

Згідно із положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пунктах 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд зазначає, що виходячи з положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, судом може бути накладено арешт на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на даний час земельна ділянка, зазначена у заяві про забезпечення позову, належить відповідачу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Предметом заявленого позову є вимога позивача до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У даному випадку предметом спору не являється земельна ділянка площею 3,52 га, що розташована на території Ляшківської сільської ради Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0161, на 1/2 частину якої позивач просить накласти арешт у своїй заяві про забезпечення позову.

Вид і захід забезпечення позову у даному випадку не пов`язаний з предметом позову.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої представником позивача адвокатом Маркело Валентиною Олексіївною, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.П. Бабічева