Справа № 405/2959/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання від 06.04.1998 року, укладений між нею та відповідачем набувачем ОСОБА_2 , посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у державному реєстрі за № 1-1162; повернути їй у власність нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 759,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати обтяження, встановлені договором довічного утримання, від 06.04.1998року, що посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у державному реєстрі за № 1-1162, шляхом зняття заборони відчуженняжитлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 759,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що вона є матір`ю синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .06.04.1998 року нею, як відчужувачем, було укладено договір довічного утримання з синами і в цей же день даний договір був нотаріально посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у державному реєстрі за № 1-1162.В подальшому, даний договір довічного утримання (догляду) був зареєстрований у ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до договору довічного утримання, належний їй будинок загальною площею 37,69 кв.м (житловою площею 11,83 кв.м), що має надвірні будівлі та розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 перейшов у спільну сумісну власність в рівних частках кожному з набувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Згідно даного договору вона передала, а набувачі отримали у спільну сумісну власність даний житловий будинок з надвірними будівлями.

В свою чергу, відповідно до п.4 даного договору довічного утримання, набувачі зобов`язані були: довічно повністю утримувати її, забезпечувати її щоденним харчуванням та одягом, надавати їй необхідну допомогу, зберегти у безкоштовному довічному її користуванні зазначеним у договорі жилим будинком, тощо.

На час укладання даного договору їй виповнилося лише 55 років і фактично цей договір був розрахований на його перспективне виконання сторонами, тобто на той час коли вона буде людиною похилого віку і їй потрібна буде стороння допомога. Після укладання даного договору вона продовжувала жити своїм життям та самостійно утримувати себе та забезпечувати свою життєдіяльність.

Набувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 реально не приступили до виконання своїх обов`язків щодо її утримання та догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , який за життя ніколи не був одружений та не мав дітей. В зв`язку з відсутністю спадкоємців, право власності на передане відчужувачем майно та обов`язки померлого набувача ОСОБА_3 ні до кого не переходили. Право власності на майно, набуте ним за договором довічного утримання, ніхто не успадковував та не оформляв.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 755, ст.757 ЦК України, в частині укладання договору довічного утримання з ОСОБА_3 даний договір припинив свою дію.

Після смерті сина ОСОБА_4 , стан її здоров`я сильно погіршився. В той же час, відповідач ОСОБА_2 , який є другим набувачем за вищевказаним договором, знаючи, що вона стала потребувати постійного догляду та утримання, практично не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань щодо її довічного утримання. Лише інколи надавав незначну допомогу по догляду, при цьому необхідні їй речі, продукти та ліки, він придбавав за її власні кошти.

З осені 2016 року взаємовідносини між сином та його дружиною сильно погіршилися, вони стали проживати окремо. З цього часу набувач ОСОБА_2 практично перестав піклуватися про неї та надавати передбачену договором допомогу. Реально з 2017 року її доглядає та надає необхідну допомогу онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним сином ОСОБА_2 та проживає в сусідньому будинку по АДРЕСА_1 .

Таким чином , відповідач весь цей час свої обов`язки за договором довічного утримання повноцінно не виконував, а з осені 2016 року по теперішній час, взагалі участі в утриманні та догляді за нею не приймає, від виконання вищевказаного договору довічного утримання самоусунувся, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов.

Відповідачем відзив на позов не надано, а подана заява про визнання позову.

Ухвалою суду від 01.06.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи без участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06.04.1998 року ОСОБА_6 уклала договір довічного утримання із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. та зареєстрований за № 38. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належний їй на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на умовах довічного утримання.

Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Пунктами 4, 5 вищезазначеного договору передбачено, що набувачі зобов`язуються довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , забезпечуючи її одягом, харчуванням, необхідною допомогою та зберегти її у безкоштовному довічному користуванні зазначений у договорі жилий будинок. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі двох мінімальних пенсій за віком щомісячно.

Як зазначає позивач на час укладання даного договору їй виповнилося лише 55 років і фактично цей договір був розрахований на його перспективне виконання сторонами, тобто на той час коли вона буде людиною похилого віку і їй потрібна буде стороння допомога. Після укладання даного договору вона продовжувала жити своїм життям та самостійно утримувати себе та забезпечувати свою життєдіяльність.

Набувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 реально не приступили до виконання своїх обов`язків щодо її утримання та догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.09.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 2537. За життя ОСОБА_3 не був одружений та не мав дітей. В зв`язку з відсутністю спадкоємців, право власності на передане відчужувачем майно та обов`язки померлого набувача ОСОБА_3 ні до кого не переходили. Право власності на майно, набуте ним за договором довічного утримання, ніхто не успадковував та не оформляв.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 755, ст.757 ЦК України, в частині укладання договору довічного утримання з ОСОБА_3 даний договір припинив свою дію.

Позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , який є другим набувачем за вищевказаним договором, практично не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань щодо її довічного утримання. Лише інколи надавав незначну допомогу по догляду, при цьому необхідні їй речі, продукти та ліки, він придбавав за її власні кошти, практично перестав піклуватися про неї та надавати передбачену договором допомогу. Реально з 2017 року її доглядає та надає необхідну допомогу онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним сином ОСОБА_2 та проживає в сусідньому будинку по АДРЕСА_1 .

Вказані обставини не заперечуються відповідачем по справі.

Згідно із статтею 749 Цивільного кодексу України обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Обов`язковою умовою такого договору є догляд. Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що фактично умови договору довічного утримання відповідачем не виконувались в повному обсязі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

В силу частити 1 статті 755 Цивільного кодексу України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

З врахуванням викладеного положень ст. ст. 749, 751, 755, 756 ЦК України, позовні вимоги в частині повернення у власність ОСОБА_1 нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 759,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та скасування обтяження цього майна також підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 06.04.1998 року, що укладений між відчужувачем ОСОБА_7 та набувачем ОСОБА_2 , посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у державному реєстрі за № 1-1162.

Повернути у власність ОСОБА_1 нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 759,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати обтяження, встановлені договором довічного утримання, від 06.04.1998 року, що посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у державному реєстрі за №1-1162, шляхом зняття заборони відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 759,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1 073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 .

Третя особа: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1Б.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко