Ухвала

11 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 215/5144/20

провадження № 61-7145ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В. про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25 червня 2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19 м. Кривий Ріг, залишена без розгляду, у зв`язку з тим, що у провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року залишено без змін.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в указаній вище справі, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року складено у цей же день, проте касаційна скарга ОСОБА_1 подана до відділення поштового зв`язку 11 травня 2023 року, тобто більше, ніж через один рік з дня складення повного тексту судового рішення суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року він отримав 27 квітня 2023 року, докази про що містяться у матеріалах справи, відтак він подає касаційну скаргу в межах 30-денного строку з моменту отримання оскаржуваної постанови. Крім того, у прохальній частині клопотання просить поновити строк на касаційне оскарження в умовах пандемії і Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 64.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником подано касаційну скаргу після спливу присічного річного строку, надано строк довести суду касаційної інстанції обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, за наявності яких у цьому випадку строк на касаційне оскарження може бути поновлений.

У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_1 подав заяву про відкриття провадження у справі, в якій зазначає, що пропустив процесуальний строк на оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року з поважних причин, зокрема, у зв`язку з тим, що не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи і не міг вчасно ознайомитися з оскаржуваними судовими рішеннями. Докази про що містяться у матеріалах справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути поновлений виключно за наявності однієї з двох умов, а саме: 1) якщо заявник не був повідомлений про розгляд справи або не залучений до участі у ній, за умови, що суд ухвалив рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) строк на касаційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що апеляційний суд не повідомив його про місце, дату і час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду, не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що сторін повідомлено про час, дату та місце розгляду справи. Крім того, Верховний Суд врахував, що у цій справі ОСОБА_1 звертався до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2021 року. Тобто ініціатором апеляційного перегляду був саме ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи апеляційним судом 07 липня 2021 року. Належних та достатніх доказів на підтвердження зворотного ОСОБА_1 не долучено. Верховний Суд зазначає, що на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком випадків виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.

Посилання ОСОБА_1 на пункт 1 частини третьою статі 394 ЦПК є безпідставним, а доводів про пропуск цього строку у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили (пункт 2 частини третьою статі 394 ЦПК) заява про усунення недоліків не містить.

Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року, наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, ОСОБА_1 не доведено та судом не встановлено, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак