Справа № 559/2780/23
Провадження № 2/559/651/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви

позивача:

ОСОБА_1 (дата народження - невідома, РНОКПП НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , УНЗР НОМЕР_4, паспорт НОМЕР_3 , жит. АДРЕСА_2 )

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшла вищевказана позовна заява.

16.08.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, проведено автоматизований розподіл цивільної справи № 559/2780/23 та визначено головуючого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., а матеріали справи передано на розгляд судді Ралець Р.В.

Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Під час вирішення питання про відкриття провадження з розгляду даного позову суддею Ралець Р.В. встановлено наявність обставин, які виключають можливість розгляду ним даного позову.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_3 , просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 кошти в розмірі 1000000 грн., які були заподіяні внаслідок подання ОСОБА_2 завідомо безпідставного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс» (код 37083061) про визнання відсутнім права у товариства на безпідставне та не вмотивоване звільнення з посади, в тому числі вжиттям заходів забезпечення даного позову.

Таким чином, даний позов стосується правовідносин, які виникли в корпоративному спорі учасників ТзОВ «ТРАДЄКС»(код 37083061) і ТзОВ «Традекс Агрі»(код 41022167), та може вплинути на діяльність даного товариства, про що свідчить і те, що разом із позовною заявою, ОСОБА_5 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, що полягає у накладенні арешту на частки, які належать ОСОБА_2 у статутних капіталах ТзОВ «Традекс Агрі»(код 41022167) та Тзов «Традекс» (код 37083061), а також заборони проводити реєстраційні дії стосовно ТзОВ «Традекс».

Як вбачається із копії статуту ТзОВ «ТРАДЄКС» та копії виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «ТРАДЄКС» (код 37083061), які долучені до матеріалів позовної заяви, учасниками даного товариства є ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), а також ОСОБА_6 , а керівником є ОСОБА_2 .

Як вбачається із копії виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Традекс Агрі»(код 41022167), яка долучена до матеріалів позовної заяви, засновниками даного товариства є ОСОБА_2 , а також ОСОБА_6 , яки є керівником даного товариства та кінцевим бенефіціарним власником.

Разом із тим, суддя Ралець Р.В. перебуває у довготривалих дружніх відносинах із ОСОБА_6 , в тому числі, його родиною, зокрема тещею Стадійчук Ольгою Володимирівною . та тестем ОСОБА_8 , який до вересня 2016 року перебував на посаді Голови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. Окрім того, 26.01.2023 було винесено ухвалу про самовідвід судді Ралець Р.В., як головуючого судді з розгляду цивільної справи № 559/255/23 (провадження №2/559/185/2023) за позовом адвоката Корень Олесі Миколаївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дубенського міського нотаріального кругу Стадійчук Ольги Володимирівни про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса.

Внаслідок вказаних обставин, суддею Ралець Р.В. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявлено самовідвід з метою уникнення в майбутньому сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду даного позову.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно ч. 1, ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Норми ч. 8 цієї статті вказують, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

При визначенні наявності підстав для відводу судом має бути враховано наступні положення.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Однією з гарантій забезпечення доступу до правосуддя, що має реалізовуватися незалежним та неупередженим судом, є здійснення судочинства з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права, свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Вказаний принцип у цивільному судочинстві застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) суду як складової права на справедливий судовий розгляд, що визначенийст.6 ЄКПЛ.

В силу п.1 ст.6 Конвенції, підлягає застосуванню на підставі ст.8 ЦПК України принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (Заява N 7577/02), суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Подібний висновок міститься у п.28 рішенні Європейського суду з прав людини у справі у справі «Газета «Україна центр» проти України» від 15.07.2010 (Заява N 16695/04)

Європейський суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, (Заява N 33949/02), пункт 49 рішення, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В п.50 даного рішення зазначено, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В пункті 52 цього ж рішення прописано - «при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Подібний висновок міститься п.п.66.67 рішення Європейського суду з прав людини справа «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року(Заява N 4785/02).

В пункті 105 рішення Європейського суду з прав людини, справа Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (Заява № 21722/11), зроблено висновок, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Згідно п. 97 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фельдман проти України» від 08.04.2010 (Заяви N 76556/01 та 38779/04), зазначено, що до вимоги "безсторонності" мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

Інститут відмову (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому засіданні судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін у конкретному спорі, але і зі сторони суспільства в цілому. При цьому, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача, інакше довір`я до незалежності судової влади буде підірвано.

Також, рішенням Ради суддів України від 04.11.2016 року №75 роз`яснено, що при виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень, зокрема, у цивільних справах, одним із способів врегулювання такого конфлікту є заявлення самовідводів (тобто врегульовується у процесуальному порядку).

Враховуючи те, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, а також, з недопущення сумнівів у неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, заяву судді про самовідвід слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. п.5 ч.1 ст.36, ч.1 ст.39, ст.40, ст.ст. 258-261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заявляю самовідвід, як головуючий суддя Ралець Р.В. з розгляду цивільної справи № 559/2780/23 (провадження №2/559/651/2023) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів .

Матеріали цивільної справи № 559/2780/23 (провадження №2/559/651/2023) передати до канцелярії суду для їх автоматизованого розподілу на загальних підставах відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 та в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набрала законної сили 17.08.2023.

Суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області Р.В. РАЛЕЦЬ