Провадження №2/524/1800/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Панченко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

УСТАНОВИВ:

26.10.2021 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулось Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії з позовом до ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з тим, що відповідач не сплачував вчасно кошти за надані послуги, утворилась заборгованість перед позивачем. Позивач просив стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 33 908 грн. 42 коп.

Ухвалою судді від 06.04.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Заочним рішенням суду від 07.11.2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» задоволено в повному обсязі.

25.05.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 15.06.2023 року заочне рішення від 07.11.2022 року скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, зазначив, що він не є власником квартири АДРЕСА_1 та ніколи не був там зареєстрований, а тому послугами позивача з постачання тепла не користувався. Крім того, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, здійснити поворот виконання заочного рішення суду від 07.11.2022 року, за яким з нього було стягнуто безпідставно кошти в розмірі 38 730 грн 41 коп.

Суд, вивчивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини:

Кременчуцька об`єднана філія АТ «Полтаваобленерго» надавала послуги з теплопостачання у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 156, 162 Житлового кодексу України, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 відповідач була зобов`язана щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання.

Внаслідок несвоєчасної оплати одержаних послуг виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті у період з жовтня 2015 року по травень 2019 року на загальну суму 33 908 грн 42 коп.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності Кредитній спілці «Академія ХХІ століття» (а.с. 62).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За адресою: АДРЕСА_2 , відповідач не зареєстрований та ніколи не проживав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

На підставі ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5 ч. 3 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порядок надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Ст. 614 ЦК України визначає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 525 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

У відповідності до вимог пункту 6) частини 1 статті 7 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Судом встановлено, що відповідач ніколи не користувалася послугами централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради № 17459/01-32 від 03.11.2021 року (а.с. 35) та копією паспорту ОСОБА_1 (а.с. 63). Також, ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене, суд приходить про відмову у позові в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про поворот виконання рішення суду, суд виходить з наступного:

На виконання заочного рішення суду від 07.11.2022 року Автозаводським районним судом міста Кременчука 08.02.2023 року видано виконавчий лист № 524/10040/21.

За період перебування на виконанні виконавчого листа № 524/10040/21 з ОСОБА_1 проводилися відрахування на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» коштів у сумі 38 730 грн 41 коп., виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу та накладено арешт державним виконавцем на майно ОСОБА_1 та його карткові рахунки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Суд зазначає, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв`язку із скасуванням чи зміною вищестоящим судом вже виконаних постанов. Поворот виконання судового рішення є способом захисту прав та інтересів боржника і передусім полягає у поверненні стягувачем боржнику одержаного за судовим рішенням у разі скасування цього рішення або зміни його на користь боржника.

З огляду на вказані вимоги законодавства, оскільки заочне рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 07.11.2022 року скасовано, заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4, 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. У разі скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , залишити без задоволення.

Допустити поворот виконання заочного рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 07.11.2022 року, ухваленого у цивільній справі № 524/10040/21 за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

У порядку повороту виконання рішення суду стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (, адреса: ВУЛ. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошові кошти, безпідставно стягнуті у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 524/10040/21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова