ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/1891/21 Номер провадження 22-ц/814/3253/23Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В.,

розглянула у письмовому провадженні за наявними матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22.02.2023 року, у складі судді Кравець С.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом

в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 13347, 62 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову вказувало, що 22.11.2019 р. між ним та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого останній відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000, 00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 18.10.2021р. утворилася заборгованість у розмірі 13347,62 грн. яка підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 22.11.2019 р. у розмірі 7000, 00 грн. Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено

З вказаним рішенням не погодилось АТ КБ «ПриватБанк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, а також не з`ясування усіх обставин справи.

Вказує, що відмовляючи в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що відповідачем була підписана Анкета- заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, окрім того було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), а також заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій сторони обумовили розмір процентної ставки.

Вказує, що на підставі підписаних відповідачем Анкети-заяви їй було відкрито рахунок та видано картку Універсальна Голд зі строком дії до 10/23, що підтверджується скріншотом екрану інформації за даним договором.

Окрім того зазначає, що позивачем правомірно зараховувались платежі, що вносилися на часткове погашення заборгованості, на погашення процентів та неустойки.

Зазначає, що на підтвердження того, що сторони погодили розмір процентів надана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем особисто.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.11.2019 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої вона разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг становить Договір про надання банківських послуг.

Також встановлено, що ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів, пам`яткою клієнта, тарифами і отримала екземпляр, шляхом самостійної роздруківки в електронній формі, шляхом підпису електронним цифровим підписом з направленням повідомлення про отримання (а.с.10-11).

З копії паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою, вбачається, що в ньому зазначено 7 видів кредитних карток, однакова відсоткова ставка в розмірі 0, 00001% річних, різні процентні ставки поза межами пільгового періоду, різні нарахування процентної ставки (а.с.12-15).

Також долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і Правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем (а.с.16-33).

Згідно довідки про зміну умов кредитування, відповідачці 22.11.2019р. було встановлено кредитний ліміт 7000, 00 грн, який 07.10.2020р. змінено на 0, 00 грн (а.с.8).

Згідно довідки про видачу кредитних карток, ОСОБА_1 22.11.2019 р. була видана лише одна кредитна карта з терміном дії до 10/23 (а.с.9).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 18.10.2021 заборгованість відповідачки перед банком становить 13347, 62 грн, з яких: 10498, 47 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2849, 15 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Районним судом також встановлено, що з 01.04.2021р. відповідач почала систематично допускати прострочення (а.с.6-7).

Із виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала відповідні операції з нею( а.с.43-44).

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідача тіло кредиту у розмірі 7000 грн. районний суд встановив факт порушення відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, районний суду виходив з того, що банк автоматично здійснював списання, зокрема і відсотків, шляхом їх зарахування до тіла кредиту, чим штучно його збільшив.

Відмовляючи в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи не містять підпису відповідача, а відтак підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання, оскільки не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, а саме домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду, враховуючи наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно частини першої статті 1048, частини другої статті 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.11.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була підписа Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківьсик послуг у ПриватБанк.

На виконання умов договору від 22.11.2019 року АТ КБ «ПрвиватБанк» відповідачці видано картку, на яку було встановлено кредитний ліміт у сумі 7000 грн. з терміном дії до 10/23 (а.с.8,9).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.11.2019 року станом на 18.10.2021 року заборгованість за тілом кредиту складає 10498,47 грн., за відсотками-2849,15 грн.

Вкащаний розрахунок відповідем не спростовано.

Із виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала відповідні операції з карткою.

22.11.2019 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій вказано про розмір процентної ставки та обумовлено умови кредитування по картці Універсальна- 43,2% та для карти Універсальна GOLD - 42.0%.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було видано карту Універсальна GOLD зі строком дії до 10/23, що підтверджується скріншотом екрану інформації за даним договором.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти, за коритсуваннч кредитним коштами, нараховувалися відповідно до умов зазначених в заяві про Умови та Правила наданих послуг, яка підписана відповідачем.

За таких обставин, вбачається, що відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків.

Беручи до уваги, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала кредит, що підтверджується довідкою про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 станом на 20.10.2021, тим самим визнала взяті на себе зобов`язання, не спростувала, заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги про стягнення з неї суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10498,47 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2849,15 грн, тому вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів є обґрунтованими та підтверджені наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, рішенні районного суду слід скасувати з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн, а при подачі апеляційної скарги - 3405 грн.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, слід змінити порядок розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір за подачу позову в розмірі 2270 грн, а також за подачу апеляційної скарги 3405 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3, 4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за договором б/н від 22.11.2019, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 398,47 грн та заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом в сумі 2849,15 грн., а всього 13347,62 грн. станом на 18.10.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 5675 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08.08.2023 року.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця