Провадження № 2-о/344/359/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Н И

14 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 09 серпня 2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Петропавлівка Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в смт.Петровка Станично-Луганського району Ворошиловградської (Луганської) області, про що в РАЦС Станично-Луганського району Ворошиловградської (Луганської) області зроблений актовий запис №12 від 10.03.1972. Згідно свідоцтва про народження батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Петропавлівка Луганської області помер батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11.01.2023 було видано свідоцтво про смерть на окупованій території. Для звернення з заявою щодо прийняття спадщини до нотаріуса необхідно отримати свідоцтво про смерть, у зв`язку з чим заявник вимушений звернутись з заявою щодо встановлення факту смерті його батька. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для прийняття спадщини. У зв`язку з цим, виникла необхідність звернення до суду.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, відповідно до якої просив розглядати подану до суду заяву про встановлення факту смерті за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.03.1972, виданого РАЦС Станично-Луганського району Ворошиловградської (Луганської) області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Петровка Станично-Луганського району Ворошиловградської області, про що зроблено запис за №12. Батьками вказані, батько ОСОБА_2 , національність - росіянин, мати ОСОБА_3 , національність - українка (а.с. 6) ( запис здійснено російською мовою).

Із довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.04.2022 №2615- вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час останній є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.2023 на окупованій території, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: смт. Петровка Станично-Луганського району Луганської області(запис російською мовою), про що зроблено запис актовий № 10 (а.с. 12).

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 04.07.1978 ( раніше п. Петровка запис російською мовою).

Відповідно до 317 ЦПК України, визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з РФ, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Населений пункт - Петропавлівка віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні запроваджено воєнний стан. В подальшому такий неодноразово продовжено.

При розгляді даної цивільної справи суд також враховує факт введення воєнного стану в Україні, який вже було введено станом на час смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 та який триває на час розгляду справи, а також загальнодоступну інформацію про те, що Луганська область протягом всього часу введення воєнного стану піддається збройній агресії.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, за п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована РФ, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Така редакція набрала чинність з 07.05.2022 згідно із Законом № 2217-IX.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час за нормами ст. 317 ЦПК, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги й практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що доводи заяви про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 315, 317 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Петропавлівка Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники розгляду справи :

Заявник : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа :

Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), , адреса : вул. Галицька, буд. 25, м. Івано-Франківськ, 76018.

Повне рішення складено 14.08.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.