№ провадження 2/646/987/2023
Справа № 646/1803/20

У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 серпня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в особі судді Клімової С.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться вище вказана цивільна справа.

09.08.2023 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову в якій останній просить суд заборонити відчуження нерухомого майна - частини житлового будинку ( домоволодіння), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована тим, що 24.07.2023 року ним отримано заяву серії НСН № 035298, посвідчену 20.07.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. від відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що останні продають належні їм на праві приватної власності 55/100 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 362 ЦК України, позивач має переважне право купівлі належної відповідачам частки. Як зазначено в заяві, у разі відмови позивача від придбання частки відповідачів частина житлового будинку буде продана іншій особі. Позивач зазначає, що відчуження нерухомого майна відповідачами під час розгляду справи потягне за собою порушення охоронюваних законом прав позивача та членів його сім`ї, а також потенційних покупців частини домоволодіння відповідачів та значно ускладнить захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України передбачено вичерпний перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

За положеннями п. п. 1, 2 та 3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як вбачається з наданих позивачем документів, а саме заяви серії НСН № 035298, посвідчену 20.07.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. наданою від відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що останні продають належні їм на праві приватної власності 55/100 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи, що на теперішній час між сторонами з приводу земельної ділянки на якій розташований житловий будинок виникає спір, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача, оскільки до винесення рішення по справі відповідач може вчинити дії щодо реалізації або відчуження у будь-який іншій спосіб даного майна, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Тому в даному випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У відповідності до ч.7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи викладене, підстав для застосування зустрічного зобов`язання, у відповідності до ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає, з урахуванням природи спірних відносин, що виникли між сторонами, способу забезпечення позову, наявності зареєстрованого у заявника місця проживання та відсутності у суду даних про вчинення ним дій щодо зловживання наділеними процесуальними правами та дій спрямованих на відчуження належного майна або інших дій, які можуть свідчити про наміри заявника утруднити або унеможливити виконання судового рішення у випадку відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме - заборонити відчуження нерухомого майна - частини житлового будинку ( домоволодіння), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали одночасно з направленням заявнику направити до державної виконавчої служби для негайного виконання та заінтересованим особам.

Згідно з ч.11 ст. 153 ЦПК оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що у відповідності до положень ч.4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.В. Клімова