Справа № 515/1180/23
Провадження № 2/515/1495/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Зубов О.С., розглянувши позовну заяв ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивачка, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав.

Ухвалою суду від 19 липня 2023 року вказаний позов залишений без руху. Однак встановлений судом строк позивачем не повністю усуненні недоліки.

Ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність залишення її повторно без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так,ст.175 ЦПК України містить вимоги до позовної заяви. Однак, при зверненні до суду з позовною заявою, позивач не дотримався вищевказаних вимог.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягується чи оспорюються.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Після усунення недоліків , позивач в обґрунтування ціни позову надала копію звіт про оцінку житлового будинку, у якій зазначена оціночна вартість об`єкта оцінки, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що Порядок ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затверджений наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 № 658 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12.01.2021 № 24), додатком до якого є надана суду довідка, визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Відтак, сфера застосування оціночної вартості дуже обмежена: лише для оподаткування доходів фізичних осіб від продажу власного майна, а тому, суд не може прийняти надану позивачем звіт про оцінку майна, як доказ дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна, яке є предметом спору.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 цього Закону передбачено, що оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Натомість, із наданої позивачем звіту вбачається, що не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку саме ринкової вартості, а не оцінку для оподаткування у відповідності до вимог п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440.

З огляду на наведене, довідка про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 12.01.2023 № 201-04884124 не може вважатися належним підтвердженням ринкової вартості нерухомого майна, що унеможливлює прийняти цю оцінку для визначення розміру судового збору, який слід сплатити позивачу за подання даного позову.

Отже, при зверненні до суду з майновим позовом, з вимогою про визнання права власності на майно, для визначення ціни позову, суми судового збору, яка підлягає до сплати та вартості спірного майна, необхідно надати звіт про оцінку майна.

Оскільки суд позбавлений можливості визначити ціну позову за позовною вимогою майнового характеру, враховуючи, що предметом спору є будинок, тобто об`єкт, що має вартість значно більшу, ніж зазначено позивачем, суд відповідно до ч.2 ст. 176 ЦПК України самостійно визначає судовий збір у розмірі 12 945,00 грн, з відрахуванням сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн, до сплати належить 11 871,40 грн, або в разі надання уточненої оцінки щодо дійсної ринкової оцінки майна на теперішній час - 1 відсоток ціни позову.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, її необхідно залишити повторно без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - повторно залишити без руху.

Роз`яснити позивачці, що в разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зубов О.С.