Справа № 367/7945/21
Провадження №2/367/1916/2023
12 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Третяк Я.М.,
при секретарі Люліній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР», про розірвання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів,
У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР» в якому просив суд розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 5/22 від 20 грудня 2017 року, що укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «МЕЛІОРАТОР» та стягнути з Публічного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР» на користь ОСОБА_1 1 025 750 (один мільйон двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР», про розірвання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 20 грудня 2017 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Меліоратор» в особі голови правління Світлицького В.М. укладено договір купівлі-продажу майнових прав №5/22.
Зазначає, що при укладенні попереднього договору, виконані всі його умови, а саме на дату укладення цього договору покупцем внесено на рахунок продавця на підставі договору про наміри № 5/22 від 03.12.2016 року аванс в розмірі 787 750,00 (сімсот вісімдесят сім тисяч п`ятдесят грн. 00 коп.), що зараховується як оплата згідно цього договору.
Згідно п. 6 попереднього договору сторони зобов?язуються укласти основний договір після отримання продавцем документу, що дає право на виконання будівельних робіт, але не пізніше 01 березня 2018 року. При цьому, вказані грошові кошти були прийняті відповідачем як авансовий платіж та були зараховані ним.
Позивач звертає увагу суду, що згідно п.7 попереднього договору у разі неукладання сторонами основного договору відповідно до п. 5 цього Договору з вини Продавця, аванс повертається Покупцеві впродовж 20 (двадцяти) днів», грошові кошти не були повернуті позивачу.
Зазначає, що сторони не могли фізично та юридично укласти основний договір купівлі-продажу майнових прав, адже відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт лише 11 червня 2019 року. Після отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідач нібито почав будувати будинок, тому, позивач почав чекати як укладення договору, так й закінчення будівництва в строк введення в експлуатацію був передбачений п. 10.2. Основного договору, а саме: 01.01.2019 року.
Так, листом від 11.11.2020 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області підтвердив, що інформація в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва щодо введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 відсутня. Крім того, вже в останнє, до звернення із позовом до суду, а саме 07.07.2021 року, познач звернувся до відповідача із заявою та проханням укласти основний договір, 13.07.2021 року на прийомі у Голові правління ПАТ «МЕЛІОРАТОР», останній отримав таку заяву та власноруч підписав отримання, однак, до сьогодні ніякої відповіді або дій щодо виконання своїх зобов?язань, відповідачем не зроблено. Вказане свідчить про істотне порушення умов попереднього договору купівлі-продажу майнових прав №5/22 від 20 грудня 2017 року, наявності підстав для його розірвання та прав стягнути грошові кошти, що надані відповідачу в якості авансу у сумі 1 025 750 (один мільйон двадцять п?ять тисяч сімсот п?ятдесят) гривень 00 копійок.
Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за договором, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26.10.2021 року у даній справі відкрито провадження.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі.
Згідно розпорядження керівника апарату Ірпінського міського суду Київської області щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями № 16 від 06.04.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР», про розірвання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів було призначено до повторного автоматичного розподілу у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку.
Після автоматичного розподілу автоматизованою системою документообігу справу передано на розгляд судді Третяк Я.М.
Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 20 грудня 2017 року між продавцем Приватним акціонерним товариством «Меліоратор» в особі голови правління Світлицького В.М. та покупцем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №5/22.
Згідно п.1.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 5/22 продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.
Згідно п.1.2. договору купівлі-продажу майнових прав № 5/22 сторони домовилися, що об`єктом нерухомості майнові права на який передаються за даним договором є квартира АДРЕСА_2 , двокімнатна, загальною площею 82,06, планування 2Б (додаток № 1 до договору).
Згідно п.1.7.договору купівлі-продажу майнових прав №5/22 введення об`єкта капітального будівництва в експлуатацію грудень 2018 року.
Згідно п. 10.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 5/22 у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним договором, винна сторона відшкодовує потерпілій стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю).
Згідно п. 10.2. договору купівлі-продажу майнових прав № 5/22 у випадку порушення строків введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва, продавець на письмову вимогу покупця зобов`язаний сплатити покупцю неустойку у розмірі 2% від загальної вартості майнових прав щомісячно, починаючи з 01.01.2019 року.
Згідно п.6договору купівлі-продажу майнових прав № 5/22 сторони зобов`язуються укласти основний договір після отримання продавцем документу , що дає право на виконання будівельних робіт, але не пізніше 01 березня 2018 року.
07.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Меліоратор» з вимогою укласти основний договір купівлі-продажу майнових прав.
Згідно відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 11.11.2020 року інформація стосовно прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в реєстрі відсутня.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 5/22 від 20 грудня 2017 року, що укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «МЕЛІОРАТОР та стягнути з Публічного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР» на користь ОСОБА_1 1 025 750 (один мільйон двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Судом встановлено, що станом на 21 жовтня 2021 року сторони з об`єктивних причини не змогли укласти основний договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна.
07.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Меліоратор» з вимогою укласти основний договір купівлі-продажу майнових прав.
Як зазначено позивачем, 13.07.2021 року на прийомі у Голови правління ПАТ «МЕЛІОРАТОР», останній отримав таку заяву та власноруч підписав отримання, однак, позивач ніякою відповіді або дій щодо виконання свої зобов`язань не вчинив.
Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів на спростування вказаної інформації стороною відповідача суду надано не було.
Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.
Виходячи із встановлених обставин та наведеного нормативного обґрунтування, суд дійшов висновку, що зазначений вище договір підлягає розірванню, оскільки істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, враховуючи, що в момент укладання договору було визначено строк будівництва квартири. Позивач не міг усунути порушення таких строків і це порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б його можливості отримати інвестовану квартиру, на що він розраховував при укладенні договору.
Отже, з метою захисту прав позивача суд розриває укладений між сторонами договір купівлі-продажу майнових прав № 5/22 від 20.12.2017 року.
У зв`язку із розірванням договору суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача отримані ним грошові кошти за цим договором в розмірі 1 025 750 (один мільйон двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 11 165,350 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 259, 263, 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МЕЛІОРАТОР», про розірвання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів - задовольнити.
Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 5/22 від 20 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «МЕЛІОРАТОР».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.М.Третяк