ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/473/20 Номер провадження 22-ц/814/238/23Головуючий у 1-й інстанції Логвінов А.О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.

за участю представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Демарчук Наталії Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Логвінова А.О., повний текст судового рішення виготовлено 07 грудня 2020 року, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У квітні 2020 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 17 березня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 29 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на день його смерті утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом та пені, становить 330 410,88 грн.

06 вересня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Валківської державної нотаріальної контори направило заяву про наявність майнових вимог до спадкоємців.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом фактичного управління майном, оскільки постійно проживав разом з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, банк просив стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємця після смерті боржника ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за тілом кредиту в розмірі 179 637,52 грн.

Судові рішення у справі

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором від 17 березня 2011 року б/н не виконав, станом на день його смерті виникла заборгованість в розмірі 330 410,88 грн, із яких позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за тілом кредиту в розмірі 179 637,52 грн. Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем боржника, то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача з підстав, передбачених статтями 1281, 1282 ЦК України. Однак доказів щодо вартості спадкового майна позивачем не надано, правом на заявлення клопотання про призначення по справі відповідної експертизи з метою встановлення вартості спадкового майна АТ КБ «ПриватБанк» не скористалося.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції та доводів апеляційної скарги

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишено без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року залишено без змін.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати заочне рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з недоведеністю позивачем вартості майна, яке відповідач одержав у спадщину та в межах вартості якого спадкоємець відповідає перед банком, є необґрунтованими, оскільки до обов`язків позивача як кредитора спадкодавця, належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог - розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме розмір майна, успадкованого кожним із спадкоємців. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 755/7730/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 336/7643/18, від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц у подібних правовідносинах, в яких суд касаційної інстанції зазначив, що обов`язок доведення обсягу спадкового майна та його вартості покладається на спадкоємця померлого позичальника.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року скасовано, справу повернуто на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Демарчук Н.О. апеляційну скаргу підтримала.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідач ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Згідно поштового повідомлення за адресою місця проживання відсутній. Дана обставина надає апеляційному суду право розглядати справу у його відсутність, оскільки відповідно до ч. 1 ст.. 131 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час розгляду справи.

Встановлені обставини справи

Встановлено, що 17 березня 2011 року між банком та ФОП ОСОБА_2 укладено договір кредиту № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 29 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Із змісту заяви вбачається, що ФОП ОСОБА_2 підписуючи заяву погоджується із Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по розрахунковим рахункам, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою із зразками підписів і відбитком печатки складають договір банківського обслуговування. До заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) (т.1 а.с. 30-47).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, у зв`язку з чим, станом на 26.07.2019 року утворилась заборгованість 179637,52 грн. за кредитом (тілом кредиту) (т.1 а.с. 12-27).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копії актового запису про смерть № 110 від 31.07.2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 55, 157).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 01.08.2019 року внесено запис до реєстру за № 3001359 про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю останнього. (т.2 а.с. 153).

З копії спадкової справи № 119/2019 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємці ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались (а.с. 99-106).

Відповідно до довідки Валківської міської ради Харківської області № 07-09/257 від 29.08.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за вищевказаною адресою зареєстровані такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 103).

На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України 24.08.2019 року Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» надіслано на адресу Валківської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а.с. 56-59).

З копії спадкової справи № 119/2019 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що вказана спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк». Спадкоємці ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину не отримували (а.с. 99-106).

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала та належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також мопед KANUNI, 2001 року випуску, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .(т.1 а.с.117-118, 129).

Згідно інформації, наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Харківської області від 20 жовтня 2020 року, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_2 наявні актовий запис №10 від 16 лютого 1999 року про шлюб; актовий запис №6 від 22 січня 2002 року про розірвання шлюбу та актовий запис №70 від 26 жовтня 1999 року про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 .(т.1 а.с.156).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів вартості майна, отриманого ОСОБА_1 у спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Зокрема суд першої інстанції вказав що з урахуванням характеру спору та за наявності майна, отриманого у спадщину, для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання в галузі товарознавства. Позивачу було роз`яснено право заявити клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи з метою визначення вартості майна, отриманого, ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду невірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Суд першої інстанції встановивши наявність порушеного права позивача на повернення кредитних коштів, своєчасне звернення банку з вимогою до спадкоємця померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 його сином ОСОБА_1 та наявність спадкового майна: частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та мопеда, відмовив у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів вартості спадкового майна.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12.

Обґрунтованими є також посилання апелянта на неврахування судом висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верхового Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/7730/16-ц, від 18 вересня 2019 року.

Так, у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 755/7730/16-ц Верховний Суд вказав, що «встановивши, що за спадкодавцем зареєстроване нерухоме та рухоме майно, суди дійшли помилкового висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя належало рухоме чи нерухоме майно. Суди під час вирішення спору не встановили обставин, що мають значення для справи на підставі належних та допустимих доказів, не надали належної правової оцінки усім доказам у сукупності та залишили поза увагою, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в силу вимог закону.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 існували договірні правовідносини щодо позики і в матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують повернення кредитних коштів а отже, права АТ КБ «ПриватБанк» підлягають захисту в порядку, визначеному статтями 1281, 1282 ЦК України.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування заочного рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 рокущодо відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з постановленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 179637,52 грн.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позову до суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 2694,56 грн. судового збору (т.1 а.с.1), а за подання апеляційної скарги 3153 грн. (т.2 а.с.169), за подання касаційної скарги 4204 грн. (т.2 а.с.198).

Оскільки вимоги апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю то з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 051,56 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.3, 4 ч.1 ст. 376, 382, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором у розмірі 179637,52 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять сім гривень 52 коп.) але в межах вартості спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 10 051,56 грн. (десять тисяч п`ятдесят одна гривня 56 коп.) судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська