ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3769/23 Справа № 932/2203/22 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шавкун Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року в цивільній справі номер 932/2203/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (правонаступником якого є Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці) про скасування інформаційної довідки та зобов`язання видати нову інформаційну довідку,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування інформаційної довідки та зобов`язання видати нову інформаційну довідку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має 26-річний безперервний стаж трудової діяльності на виробництві хімічної промисловості зі шкідливими умовами праці. На протязі усього часу своєї трудової діяльності, у зв`язку з виробничою необхідністю, він постійно мав контакти з хімічними речовинами, такими як: хлор, аміак, азот, фосфор та інші. Крім того, працював з ручним віброінструментом та в умовах шуму, вібрації, запиленості, напруженості.

У зв`язку з такими тяжкими умовами праці він зазнав значного погіршення стану здоров`я та був вимушений звернутись до лікаря з підозрою про наявність професійного захворювання.

Під час проходження обстеження з метою встановлення факту наявності професійного захворювання, 10 березня 2015 року відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинського міського управління головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» складено інформаційну довідку №15-01-7/1-444 про його умови праці на підприємствах ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», ПАТ «Дніпроазот».

З урахуванням того, що вказана довідка містила не вірні відомості щодо умов праці та наявності рівня шкідливих факторів, вірне визначення яких має суттєве значення для встановлення факту наявності професійного захворювання, приймаючи до уваги, що керівництво Дніпродзержинського міського управління головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області відмовляється самостійно внести виправлення у вказану довідку, він звернувся з вимогою про скасування інформаційної довідки №15-01-7/1-444 від 10 березня 2015 року, складеної відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинського міського управління головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» та просив зобов`язати останнього скласти нову довідку на основі замірів на виробництві здійснених у його присутності із встановленням дійсних шкідливих умов праці за час його професійної діяльності на підприємствах: ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», ПАТ «Дніпроазот», стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсною інформаційну довідку №15-01-7/1-444 від 10 березня 2015 року, видану відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області». Зобов`язано відокремлений структурний підрозділ «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» видати ОСОБА_1 нову інформаційну довідку з урахуванням професійної діяльності останнього в період праці з 04 серпня 1980 року по 10 червня 1991 року на ПО ПХЗ цех «Амофос», після реконструкції цього підрозділу в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», з повним переліком факторів виробничого середовища та трудового процесу, з якими позивач зустрічався при виконані своєї роботи, оцінки-умов праці, переліку шкідливих факторів, які відповідають тим професіям та місцям праці, які записані в трудовій книжці, професійної діяльності в період часу з 06 листопада 2000 року по 01 травня 2009 року, монтажних робіт в підрозділах підприємств зі шкідливими умовами праці, умов праці по монтажу, обслуговуванню обладнання під впливом і з перевищенням норми хлору, рідкого хлору, рідкого та газоподібного аміаку випаровувань ГСМ, кислот та луги, також пилом, вібрацією електроінструменту, статичним та динамічним перевантаженням та напруженістю, важкістю праці на висоті. З цього приводу професійна діяльність в період часу з 27 липня 1977 року по 11 травня 1978 року; з 04 серпня 1980 року по 10 червня 1991 року; з 06 січня 2000 року по 01 травня 2009 року (20 років 2 місяців, 10 днів) праці позивача по монтажу систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій в відділі КАСВО ТОВ «Науково - виробничого підприємства «Украгротех». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» - задоволено частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області», треті особи - ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», ПАТ «Дніпроазот», про скасування інформаційної довідки №15-01-7/1-444 від 10 березня 2015 року та вчинення дій щодо складання оновленої та доповненої санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, та стягнення моральної шкоди скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області», треті особи - Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив», Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» про скасування інформаційної довідки №15-01-7/1-444 від 10 березня 2015 року та вчинення дій щодо складання оновленої та доповненої санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Скасовано інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання №15-01-7/1-444 від 10 березня 2015 року, видану відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» ОСОБА_1 .

Зобов`язано відокремлений структурний підрозділ «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» скласти оновлену санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 за період його трудової діяльності, згідно даних трудової книжки, з додержанням вимог, встановлених Порядком складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року фахівець Держпраці за представленими документами ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» та ПАТ «Дніпроазот» склав інформаційну довідку за №459/4.6.-2 від 11.06.2019 року, чим виконав заочне рішення від 01.03.2016 року по справі №208/9147/15.

На вимогу фахівця Держпраці позивачем було надано зазначене вище рішення, однак при складанні нової інформаційної довідки за №459/4.6.-2 від 11.06.2019 року працівником Держпраці було допущено помилки, а саме довідка містила не вірні відомості щодо умов праці та наявності рівня шкідливих факторів, вірне визначення яких має суттєве значення для встановлення факту наявності професійного захворювання. Отже вказана довідка підлягає скасуванню.

Позивач просив суд визнати недійсною інформаційну довідку №459/4.6.-2 від 11.06.2019 року, видану Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області скласти нову інформаційну довідку згідно з трудовою книжкою позивача з урахуванням всіх шкідливих умов праці у період праці 04.08.1980 року по 10.06.1991 року на ПО ПХЗ цех «Амофос», після реконструкції цього підрозділу в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», та з дотриманням встановлених чинними нормативно правовими актами вимог.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування інформаційної довідки та зобов`язання видати нову інформаційну довідку - задоволено.

Визнано недійсною інформаційну довідку №459/4.6.-2 від 11.06.2019 року видану Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області скласти нову інформаційну довідку згідно з трудовою книжкою позивача з урахуванням всіх шкідливих умов праці у період праці 04.08.1980 року по 10.06.1991 року на ПО ПХЗ цех «Амофос», після реконструкції цього підрозділу в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», та з дотриманням встановлених чинними нормативно правовими актами вимог.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодилось Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (правонаступник відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області), подало апеляційну скаргу, просило апеляційний суд скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогами законодавства про законність та обґрунтованість судового рішення.

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є правонаступником відповідача на підставі постанови Кабінету Міністрів від 12 січня 2022 року №14 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці».

Інформаційну довідку про умови праці позивача від 11.06.2019 року №459/4.6-2 складено Головним управлінням у відповідності з наказом №614, який діяв на час складання. Вказаним наказом не передбачено внесення доповнення до санітарно-гігієнічних характеристик (інформаційних довідок) за зверненням громадян.

Щодо посилань позивача про описку у інформаційній довідці №459/4.6-2 від 11.06.2019 року зазначає, що така позиція позивача є перекрученням. У п. 12 Інформаційної довідки у «Висновку про умови праці працівника» загальна оцінка умов праці (по всім показникам) віднесена до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі» у відповідності до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 року №248 та п. 1.21, п. 4 наказу №614.

В описовій частині документів, представлених ПАТ «Дніпроазот», відсутні відомості про те, що умови праці позивача відносяться до шкідливих.

Вимога про видання позивачеві нової Інформаційної довідки не може бути виконана Головним управлінням виходячи з наступного.

Головним управлінням за результатами опрацювання наданих підприємствами документів складено Інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 11.06.2019 року №459/4.6-2.

По Придніпровському хімічному заводу (ВО «Придніпровський хімічний завод») при роботі слюсарем КВП та А цеху КВП та А з 27.02.1977 року по 01.04.1978 року слюсарем-монтажником цеху КВП та А з 01.04.1978 року по 11.05.1978 року дані відсутні, архівних даних підприємства та наукових установ немає. По назві професії та при відсутності характеристик факторів виробничого середовища і трудового процесу, зробити висновки про умови праці та використати дані по аналогічним робочим місцям неможливо, що підтверджується картами умов праці АТ «Дніпроазот» та ПО «ПХЗ».

За період роботи позивача слюсарем з КВП та А з 06.01.2000 року по 02.10.2009 рік кількісна характеристика факторів виробничого середовища і трудового процесу на підприємстві відсутня.

Таким чином, Головне управління діяло в межах чинного законодавства.

Щодо доказів, долучених до апеляційної скарги, зазначає, що станом на теперішній час Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області та Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не мало можливості подати докази у справі №932/2203/22, оскільки від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не надходила ухвала про відкриття провадження у цій справі з позовною заявою та додатками.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року в цивільній справі номер 932/2203/22.

Апелянт не виконав та не врахував при складанні довідки положення наказу МОЗ №614 від 13.12.2004 року, а саме, згідно з п. 1.12 Порядку затвердженому цим наказом встановлено, що при виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

ОСОБА_1 вказував фахівцю Держпраці на існування карти умов праці атестації робочих місць слюсаря КВІП та А, яка відбулася 27.05.2005 року на ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» (аналогічне підприємство при виготовленні аналогічного добрива), та на можливість відповідно наказу №614 взяти дані як аналогічного робочого місця, замість невідповідних даних.

При складанні нової довідки відповідач не врахував рекомендації рішення суду від 01.03.2016 року та повторно використав «Карту умов праці» (атестацію робочого місця) слюсаря КВІП та А за 1994 рік, ту яку було визнано судом такою, що не відповідає фактичним умовам праці та яка не могла використовуватись при складанні довідки, на підставі встановленої невідповідності згідно з рішенням суду від 01.03.2016 року.

Всі докази, які відповідач надав, вже надавались позивачем в додатках до позовної заяви та з додатковою інформацією по справі, окрім тих, що змінюють сторону в провадженні.

Вважає, що відповідач не довів фактів порушення ЦПК України Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська при розгляді цивільної справи №932/2203/22.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 з доводами апеляційної скарги не погодився, вважав її безпідставною, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення

суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі №208/9147/15-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, визнано недійсною інформаційну довідку від 10 березня 2015 року №15-01-7/1-444, видану відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинського міського Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» та зобов`язано відокремлений структурний підрозділ «Дніпродзержинського міського Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» видати ОСОБА_1 нову інформаційну довідку з урахуванням професійної діяльності позивача в період праці з 04 серпня 1980 року по 10 червня 1991 року на ПО ПХЗ цех «Амофос», після реконструкції цього підрозділу в ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», повторного переліку факторів виробничого середовища та трудового процесу, з яким позивач зустрічався при виконанні своєї роботи, оцінки-умов праці, переліку шкідливих факторів, які відповідають тим професіям та місцям праці, які записані в трудовій книжці, професійної діяльності в період часу з 06 листопада 2000 року по 01 травня 2009 року, монтажних робіт в підрозділах підприємства зі шкідливими умовами праці, умов праці по монтажу, обслуговуванню обладнання під впливом і з перевищенням норми хлору, рідкого хлору, рідкого та газоподібного аміаку випарювань ГСМ, кислот та луги, також пилом, вібрацією електроінструменту, статичним та динамічним перевантаженням та напруженістю, важкістю праці на висоті. З цього приводу професійна діяльність в період часу з 27 липня 1977 року по 11 травня 1978 року; з 04 серпня 1980 року по 10 червня 1991 року; з 06 січня 2000 року по 01 травня 2009 року (20 років 2 місяці, 10 днів) праці в відділі КАСВО ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Украгротех» (а.с. 24-29, 71).

11 червня 2019 року відповідачем складено інформаційну довідку №459/4.6-2 про умови праці позивача (а.с. 10-21).

Відповідно до медичного висновку ЦЛЕК про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 №35/779 від 01.10.2019 року зв`язок захворювання з умовами праці не встановлено. Згідно з випискою з його медичної карти №928 від 02.10.2019 року, наданою ДУ «Інститут медицини праці академії медичних наук України», зв`язок захворювання з умовами праці не встановлено, у тому числі з причини недостатнього профмаршрута (а.с. 76, 77-78).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та нормам закону.

У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом наведених положень закону судовому захисту підлягає порушене, не визнане або оспорюване право та інтерес.

Судом встановлено, що на виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі №208/9147/15-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, 11 червня 2019 року відповідачем складено інформаційну довідку №459/4.6-2 про умови праці позивача.

Відповідно до медичного висновку ЦЛЕК про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 №35/779 від 01.10.2019 року зв`язок захворювання з умовами праці не встановлено. Згідно з випискою з його медичної карти №928 від 02.10.2019 року, наданою ДУ «Інститут медицини праці академії медичних наук України», зв`язок захворювання з умовами праці не встановлено, у тому числі з причини недостатнього профмаршрута.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши на основі дослідження всіх наявних у справі доказів у їх сукупності та співставленні, їх належної оцінки, правильного визначення характеру спірних правовідносин і норм права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин,дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , зазначивши, що на момент виникнення спірних правовідносин, Форма та порядок складання інформаційних довідок врегульовані Порядком для складання санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, який було розроблено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», який втратив чинність 09.08.2019 року, на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України №1461 від 27.06.2019 року «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004» року №614. Чинним нормативно правовим актом на час вирішення спору є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року, який, зокрема, містить розділ «Порядок складення санітарно-гігієнічних характеристик умов праці та вимоги до них», що регулює спірні правовідносини. При цьому в судовому рішенні правильно вказав, що при складанні спірної інформаційної довідки не взято до уваги висновки, викладені в рішенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі №208/9147/15-ц та Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, яким скасовано попередню інформаційну довідку з цього питання.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань працізалишити без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 14 серпня 2023 року.

Суддя: