Справа № 473/3972/23
УХВАЛА

"08" серпня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 08.03.2003 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.08.2022 розірвано. Між сторонами виник спір щодо поділу транспортного засобу «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на яке зареєстроване за відповідачем.

Одночасно позивачкою подано заяву про забезпечення позову по вказаній справі шляхом встановлення відповідачу заборони вчинення будь-яких дій, направлених на відчуження спірного транспортного засобу. Зазначала, що існує ризик відчуження вказаного автомобіля, що в подальшому може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст.150 ЦПК України.

Зазначені заходи є тимчасовим обмеженням та їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Тобто, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності його вимогам, на забезпечення яких він вживається; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (довідка Територіального сервісного центру МВС №4844 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 05.08.2023).

Таким чином, враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заборона вчинення дій щодо відчуження спірного майна є видом забезпечення позову, передбаченим ст.150 ЦПК України, відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження транспортного засобу «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.В.Лузан