Провадження №2/752/6093/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21 липня 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа №752/14733/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Адвокат Лященко Аліна Михайлівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом:

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», які мають відповідну повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються припинення (в тому числі ліквідації) юридичної особи - Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» до розгляду справи по суті (набрання законної сили рішення по вказаній справі);

- накласти арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» в межах ціни позову, а саме 7864355,63 грн., до розгляду справи по суті (набрання законної сили рішення по вказаній справі).

Заяву позивач ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що через перебування відповідача у стані припинення вона звернулася до ліквідаційної комісії із заявою про кредиторські вимоги по невиплаченій їй заробітній платі у сумі 8059597,50 грн. Вона не отримала рішення голови ліквідаційної комісії, у зв`язку з чим змушена була звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні реєстраційні дії щодо припинення відповідача та накладення арешту на грошові кошти відповідача, які перебувають на його банківському рахунку, є належними та співмірними заходами, які не перешкоджають діяльності відповідача та не порушують права інших осіб, а лише запроваджують тимчасові обмеження щодо прийняття рішень та внесення змін до державного реєстру, пов`язаних із предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача. Існують ризики, які свідчать про неможливість виконання рішення суду за умови невжиття заходів забезпечення позову, зокрема відповідач перебуває в процесі припинення шляхом його ліквідації, ліквідаційною комісією наданий строк до 05.07.2023 для пред`явлення кредиторських вимог, небажання відповідача виплачувати позивачу заборгованість по заробітній платі. Крім того, загальна сума заборгованості заробітної плати позивача становить майже 1200 мінімальних заробітних плат або 3000 прожиткових мінімумів доходів громадян станом на 17.07.2023. Накладення арешту на банківський рахунок відповідача відповідає критерію співмірності позовним вимогам, враховуючи перебування відповідача в стані припинення та настання строку для пред`явлення кредиторських вимог до нього.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом розгляду в даній справі є стягнення з відповідача Приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» заборгованості по її заробітній платі у загальній сумі 7864355,63 грн.

Представник позивача просить заборонити вчиняти певні реєстраційні дії щодо відповідача та накласти арешт на його грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку.

Слід відзначити, що під час розгляду заяви про забезпечення позову не було встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 або того, що захист її прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Представник позивача у заяві посилається на те, що відповідач тривалий час не виконує зобов`язань перед позивачем щодо виплати заробітної плати, зазначає, що у подальшому відповідач може відчужити належні їй грошові кошти з банківського рахунку на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення.

Разом з тим, зазначаючи про тривале невиконання відповідачем зобов`язань щодо виплати заробітної плати позивачу та про відчуження належних відповідачу грошових коштів на користь третіх осіб, представник позивача висловлює лише припущення щодо можливості вчинення цих дій, не посилаючись на докази, які б підтвердили існування таких обставин, та не долучаючи ці докази до заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Водночас, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, суд може накласти арешт лише на грошові кошти, що належать відповідачеві. Тобто, суд має перевірити, які конкретно грошові кошти належать відповідачеві і де вони знаходяться.

Проте, представником позивача не підтверджено належними та допустимими доказами відомості про наявність у відповідача банківського рахунку в АТ «Ощадбанк» та знаходження на ньому грошових у відповідному розміру, який співпадає із розміром позовних вимог позивача, що позбавляє суд можливості застосувати обраний позивачем спосіб забезпечення позову.

Щодо заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні реєстраційні дії щодо відповідача, суд вважає відмовити у їх задоволенні у зв`язку із їх безпідставністю, оскільки спір стосується лише стягнення заробітної плати на користь позивача, а тому заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відповідача є неспівмірними із позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, вважаю за можливе відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова