10.08.2023
Справа № 642/4548/23
Провадження 2-о/642/114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., отримавши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 - представника заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану населення в м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла зазначена цивільна справа, яка розподілена в провадження судді Гримайло А.М. Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить суд встановити факт смерті його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва РФ, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , яке видане 06.09.2016 відділом РАЦС адміністрації м.Москви.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї матеріали, суд доходить висновку, що у відкритті провадження за вказаною заявою, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У силу приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

За правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною 1ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Аналіз статті 317 ЦПК України дає можливість прийти до висновку, що заява може бути прийнята судом тільки у разі, коли смерть настала на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року за №309 (зі змінами).

При цьому, заявник просить встановити факт смерті громадянина України на території іншої держави, що суперечить положенням п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання.

Згідно свідоцтва про смерть від 06.09.2016, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер в м. Москва на території Російської Федерації, а не на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан.

Отже дана заява не підлягає розгляду в порядку ч. 1ст. 317 ЦПК України, тобто в порядку цивільно-процесуального законодавства України.

Також заявником не надано доказів її звернення до уповноважених органів для проведення державної реєстрації смерті її чоловіка та прийнятого рішення за результатами її звернення. Поряд з цим, суд розглядає справу про встановлення факту, що має юридичне значення за умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Враховуючи, що факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом державної реєстрації актів цивільного стану вже зареєстровано та його смерть настала на території іноземної держави, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України- суддя відмовляє у відкритті провадження якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного та керуючись п. 1 ч. 1ст.186 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 - представника заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану населення в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків вул. Сумська 61) про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 2ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Гримайло