Справа № 643/1718/23
Провадження № 2-др/643/34/23
27.12.2023 м.Харків
Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Осадчого О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ткачова Д.О.,
представника позивача - адвоката Приблуди Є.В.,
представника відповідача - адвоката Радченка Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Московського районного суду м. Харкова заяву представника позивача -адвоката Приблуди Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
У березні 2023 року адвокат Приблуда Є.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за її частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя - 1/2 ринкової вартості транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 240 000,00 грн.;
-виділити та визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частину доходів отриманих ОСОБА_2 , як фізичною особою-підприємцем за період 22.02.2019 рік по 10.11.2020 року у розмірі 710 979,50 гривень;
-стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частини транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 240 000,00 грн (двісті сорок тисяч гривень). У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Також стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову.

В уточненнях до позовної заяви від 09.10.2023 представник позивача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач вже поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 25 000 грн. Також зазначив, що докази на підтвердження витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після прийняття рішення по справі.

17.12.2023 представник позивача - адвокат Приблуда Є.В., через систему «Електронний суд», подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат, понесених позивачем на отримання професійної правничої допомоги під час розгляду справи у розмірі 48 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Приблуда Є.В. підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000 грн., з яких 24 000 грн. фактичні витрати, пов`язані з наданням правої допомоги за договором №22-11/21 від 22.11.2021, а 24 000 грн. є гонораром успіху, який складає 10% від суми задоволених позовних вимог.

Представник відповідача - адвокат Радченко Є.В., у судовому засіданні заначив, що заявлена сума витрат на правову допомогу у розмірі 24 000 грн. та гонорар успіху у розмірі 24 000 грн. не відповідає критеріям розумності та співмірності. Також подав заяву про зменшення витрат на професійну правову (правничу) допомогу, у якій, посилаючись на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, часткове задоволення позовних вимог, не передбачення у договорі про надання правової допомоги умов щодо сплати гонорару успіху, не надання детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, включення до витрат на правову допомогу послуг адвоката, пов`язаних із неналежним виконанням останнім своїх обов`язків, а також послуг, пов`язаних із вимогами, які судом не були задоволені, просив зменшити розмір витрат позивача на професійну правову допомогу до 2 250 грн.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24 000, 00 грн. позивачем надано:

- договір про надання правової допомоги 22-11/21 від 22.11.2021, укладений між позивачем та адвокатом Приблудою Євгеном Вікторовичем;

- розрахунок витрат по`язаних з правничою (правовою) допомогою адвоката за фактично надану правову допомогу по справі 643/1718/23 за договором про надання правової допомоги №22-11/21 від 22.11.2021;

- акт приймання - передачі робіт (наданих послуг) з правничої (правовової) допомоги по справі 643/1718/23 за договором про надання правової допомоги №22-11/21 від 22.11.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги 22-11/21 від 22.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та Приблудою Є.В. (адвокат), адвокат зобов`язується надавати Клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно із п.2.4. Договору на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається акт приймання- передачі адвокатських послуг і направляється Клієнту.

Відповідно до 4.1. Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, предствництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту, зазначеної в п. 1.2. цього Договору, в порядку і на умовах, що визначені цим Договором.

Факт наданої правової допомоги підтверджується актом наданих послуг, який є Додатком 2 до цього Договору (п.4.6. Договору).

Пунктом 7.1. Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до його повного виконання.

Твердження представника відповідача про відсутність опису виконаних робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом спростовується переліком наданих послуг визначеними у Акті приймання - передачі робіт (наданих послуг) з правничої (правовової) допомоги по справі 643/1718/23 за договором про надання правової допомоги №22-11/21 від 22.11.2021, які надають можливість чітко визначити обсяг та вартість виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до вказаного акту сторони узгодили, що адвокатом на момент складення акту надано наступну правову допомогу за договором:

- 29.11.2021 підготовка адвокатського запиту до ДПС в Харківській області, витрачений час 1 година, ціна - 750 грн.;

- 29.11.2021 підготовка адвокатського запиту до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, витрачений час 1 година, ціна - 750 грн.;

- 29.11.2021 підготовка адвокатського запиту до СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА ПО БУДІВНИЦТВУ І ЕКСПЛУАТАЦІЇ КОЛЕКТИВНИХ ГАРАЖІВ - АВТОМОБІЛЬНО-ГАРАЖНА ФІРМА «ЕНТУЗІАСТ-2», витрачений час 1 година, ціна - 750 грн.;

- 03.03.2023 підготовка позовної заяви, витрачений час 3 години, ціна - 3 000 грн.;

- 17.03.2023 підготовка заяви на усунення недоліків, витрачений час 1 година, ціна - 750 грн.;

- 17.03.2023 підготовка уточнення до позовної заяви, витрачений час 3 години, ціна - 3 000 грн.;

- 14.05.2023 заява на ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи, витрачений час 1 година, ціна - 500 грн.;

- 24.06.2023 заява на ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи, витрачений час 1 година, ціна - 500 грн.;

- 24.08.2023 заява на ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи, витрачений час 1 година, ціна - 500 грн.;

- 06.10.2023 підготовка уточнення до позовної заяви, витрачений час 3 години, ціна - 3 000 грн.;

- прибуття до суду у призначений час для участі у судовому засіданні 20.04.2023, 15.05.2023, 06.06.2023, 26.06.2023, 14.07.2023, 28.07.2023, 17.08.2023, 31.08.2023, 28.09.2023, 19.10.2023, витрачений час на кожне судове засідання 1 година, ціна за кожне судове засідання - 750 грн.;

- прибуття до суду у призначений час для участі у судовому засіданні 14.11.2023 та 12.12.2023, витрачений час на кожне судове засідання 2 години, ціна за кожне судове засідання - 1 500 грн.

Також у Акті приймання - передачі робіт окремо визначений «гонорар успіху», який складає 10% від задоволеної суми позовних вимог, а саме: 24 000 грн.

Слід відзначити, що поняття "гонорару успіху" не визначено в законодавстві. Проте, дефініцію гонорару успіху Верховний Суд (далі - ВС) визначив у ряді своїх постанов. Так, зокрема, у постанові ВС КГС №903/781/21 від 28.07.2022 гонорар успіху визнано "платою за досягнутий адвокатом результат, нарахування та сплата якого залежать від настання певної події".

Основною особливістю «гонорару успіху» є те що виникнення обов`язку до його сплати залежить від настання певної події. Тобто обставина, що зумовлює настання обов`язку сплатити «гонорар успіху» адвокату є відкладальною обставиною. Сама ж обставина, яка зумовлює сплату - обов`язково має бути погоджена в договорі клієнта із адвокатом.

Так, ч.1 ст.27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює обов`язкову письмову форму для договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.30 вказаного Закону порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), гонорарні витрати, порядок його сплати, підстави для зміни, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З наведеного слідує, що відкладальна обставина для сплати «гонорару успіху» має бути погоджена письмово у договорі про надання правової допомоги.

Разом з цим договір про надання правової допомоги 22-11/21 від 22.11.2021, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Приблудою Євгеном Вікторовичем не містить умов якими б було погоджено сплату гонорару успіху, інших доказів, що сторонами було узгоджено виплату «гонорару успіху» при укладенні договору про надання провової допомоги до суду не надано, відтак відсутні підстави для стягнення судових витрат у цій частині.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24 000, 00 грн. не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості.

Так, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат понесених позивачем за підготовку адвокатських запитів до ДПС в Харківській області та до СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА ПО БУДІВНИЦТВУ І ЕКСПЛУАТАЦІЇ КОЛЕКТИВНИХ ГАРАЖІВ - АВТОМОБІЛЬНО-ГАРАЖНА ФІРМА «ЕНТУЗІАСТ-2», у загальному розмірі 1 500 грн., оскільки інформація про доходи відповідача витребувавалась судом за клопотанням представника позивача, а витребувана вказаного споживчого товариства інформація була наявна у відповідача, тому реальної необхідності у її витребуванні не було. Більше того, отримана за відповідними запитами інформація стосувалась позовних вимог, які судом задоволені не були.

При цьому суд вважає, що підготовка позовної заяви, яка оцінена у 3 000 грн., є співмірною із складністю справи та відповідає критеріям розумності та справедливості. Однак надані у подальшому послуги адвоката такі, як усунення недоліків позовної заяви, уточнення позовних вимог суд розцінює, як неналежну підготовку позовної заяви, зокрема окремих позовних вимог, що у свою чергу стало наслідком тривалого розгляду справи, при цьому слід врахувати, що уточнення позовних вимог зумовлювало протилежну сторону також уточнювати свою позицію щодо позовних вимог, тобто витрачати час та ресурси через це. За наведеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат понесених позивачем за правничу допомогу у вигляді заяви про усенення недоліків та за два уточнення позовної заяви у загальному розмірі 6 750 грн. Більне того, суд вважає, що даний розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним з огляду на те, що уточнення до позовних заяв майже не відрізняється від змісту позовної заяви та стосується лише ціни позову та уточнення позовних вимог.

Також суд приходить до висновку, що ознайомлення представником позивача із матеріалами справи, яке відбулось тричі, та оцінено по 500 грн за кожне ознайомлення не відповідає критерію необхідності. Так, з матеріалів справи вбачається, що майже всі документи у справі направлялись стороні у справі, тобто представник позивача мав у розпорядженні майже всі наявні у справі документи. Слід зауважити, що 14.05.2023 відбулось ознайомлення з матеріалами справи у якій фактично знаходилась сама позовна заява разом із витребуваною довідкою ДФС. Фактичне ознайомлення лише з однією довідкою, яке оцінено у 500 грн., на погяд суду, у даному випадку, не відповідає критерію співрозмірності та справедливості з виконаним адвокатом обсягом роботи.

Враховуючи, що представником позивача не доведена необхідність в ознайомлені з матеріалами справи, яке відбулось тричі, з метою запобіганню зловживанню процесуальним правами сторін та забезпечення інтересів сторін, дотримуючись критерію співрозмірності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, пов`язану з ознайомленням з матеріалами справи у загальному розмірі 500 грн.

Також суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, пов`язану із безпосередньою участю представника позивача - адвоката Приблуди Є.В. у судових засіданнях по розгляду справи, які фактично відбулись, а саме: 26.06.2023, 17.08.2023, 19.10.2023 ( по 750 грн. кожне) та 14.11.2023, 12.12.2023 (15000 кожне). При цьому слід зауважити, що судові засідання призначені на 20.04.2023 та 15.05.2023 були відкладені саме за клопотанням представника позивача, а тому у цій частині заявлені до стягнення витрати є необгрунтованими. Інші судові засдання не відбулись з причин зайнятості суду та за клопотанням представника відповідача, у зв`язку з цим суд вбачає підстави для стягнення судових витрат за надану правову допомогу лише за участь представника у судових засіданнях по розгляду справи, які фактично відбулись.

Таким чином суд прийшов до висновку, що обґрунтованими, необхідними, співмірними, справедливими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача є розмір витрат на професійну правову допомогу, які складаються з підготовки адвокатського запиту до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області у розмірі 750 грн.; позовної заяви у розмірі 3 000 грн.; ознайомлення з матеріалами справи у розмірі 500 грн.; участь у судових засіданнях у розмірі 5 250 грн., що у загальному розмірі становить 9 500 грн.

Представник відповідача наголошував, що у разі часткового задоволення позову судові витрати пов`язані із роглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,

Разом з цим, у даному випадку, суд не вбачає підстав для застосування п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, відповідно до якого у разі часткового задоволення позову судові витрати пов`язані із роглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки судом фактично відхилені всі понесені позивачем витрати на правову допомогу, які пов`язані з вимогами, які судом задовлені не були, при цьому одна вимога була задоволена у повному обсязі.

Інші доводи представника відповідача судом відхиляються як такі, що не підтверджені жодними доказами та зводяться лише до власної оцінки представника стосовно обсягу та вартості наданих відповідачу послуг.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Приблуди Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05.01.2024.

Суддя О.В.Осадчий