ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/223/23

Головуючий у першій інстанції Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/923/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на його користь:

- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 365056 від 16.09.2020 у розмірі 27879,06 грн;

- понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн;

- понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 16.09.2020 між ТОВ «Слон кредит» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 365056, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в сумі 25000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю суму кредиту в строк до 16.09.2021 та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту.

ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту.

30.06.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 30-06/2 1, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 365056 від 16.09.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені лише часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак станом на день подачі позовної заяви до суду заборгованість не погашається, проценти за користування кредитними коштами Позичальником не сплачуються, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 18.01.2023 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 27 879,06 грн, із яких:

- заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20 494,23 грн;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 6935,49 грн.

- нараховані 3% річних - 121,44 грн;

- втрати від інфляції - 327,90 грн;

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 27.04.2023 у задоволенні позову ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено за спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та не дотримання норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково, всупереч вимогам процесуального закону, за власною ініціативою, застосував наслідки спливу строку позовної давності; заяви про застосування строків позовної давності відповідачем подано не було.

Зазначає, що ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає.

Звертає увагу на те, що позовна заява до суду подана в межах строку загальної позовної давності, тому підстави для його застосування відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у разі якщо суд знайде підстави для скасування рішення суду першої інстанції, то направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, так як у матеріалах справи є багато інших підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, яким не була надана оцінка під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Указує, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» раніше намагалося стягнути з неї заборгованість через незаконний виконавчий напис нотаріуса (судова справа № 736/196/22), який рішенням суду визнаний таким, що не підлягає виконанню, при цьому судом стягнуто на її користь з позивача кошти в сумі 2146,50 грн у повернення стягнення по виконавчому провадженню № 68057434 та 992,40 грн судового збору.

Уважає, що оскільки рішення суду не виконане, то у разі задоволення даного позову сума стягнення має бути зменшена на суму заборгованості позивача перед нею, так як факти встановлені рішенням суду, що набрало чинності не можуть оспорюватися.

Зазначає, що Договір про надання споживчого кредиту № 365056 не містить її підпису, а лише якісь незрозумілі літерно-цифрові коди, які не мають до неї жодного відношення, позивач не надав доказів взаємозв`язку вказаних коштів з її особою, а саме їх пересилання та надходження або використання для підпису будь-яких документів саме нею.

Звертає увагу на те, що позивачем не надано суду доказів направлення їй та отримання нею будь-якого електронного договору, а також направлення та отримання нею будь-якого «одноразового ідентифікатора» на її номер телефону.

Уважає, що кредитний договір, укладений всупереч Закону, без підтвердження доказами є нікчемним, не створює ніяких прав та обов`язків і до нього мають бути застосовані наслідки нікчемності правочину та суд має всі підстави для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Наголошує, що у додатках до позову відсутній документ Акт приймання-передачі реєстру боржників, який вказаний у Договорі факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021, який передбачений договором і засвідчував би сам факт переходу права вимоги за реєстрами боржників, сама копія реєстру додана у вигляді незавіреної ксерокопії.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, а тому за даних обставин мають бути застосовані наслідки спливу позовної давності.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції через його невідповідність обставинам справи, і, як наслідок, неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Судом у справі встановлено, що 16.09.2020 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_2 укладено договір № 365056 про надання споживчого кредиту (укладається в електронній формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом) (а.с. 7-10).

Договір підписано директором ТОВ «Слон кредит» та електронним підписом одноразовим ідентифікатором А441, 16.09.2020 09:35:10/ ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1.1 укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення електронних даних, направлених Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Згідно з п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2021 (включно) (п.1.3, 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.5 тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:

- за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних);

- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання:

- у розмірі 20 000 грн за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку;

- у розмірі 5000 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору (п. 2.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до дати, вказаної у п. 1.4 цього Договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів до повного виконання Споживачем зобов`язань за цим Договором (п. 8.2 Договору).

Відповідно до інформації, наданої директором ТОВ «Універсальні платіжні рішення» з сервісу онлайн платежів iPay.ua вих. №2646_09 від 13.12.2022 між підприємствами (ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення») укладено договір на переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16.09.2020 10:07:22 на суму 20000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 66470625, призначення платежу: Зачисление 20000 грн на карту НОМЕР_2 (а.с. 16).

30.06.2021 між ТОВ «Слон кредит» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу № 30-06/2021 (а.с.17-24).

За цим Договором Клієнт Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 20848758 грн, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками (п. 2.1. Договору).

Згідно реєстру боржників, який є додатком № 3 до договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 серед переліку боржників є ОСОБА_2 (а.с. 25-27).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 30.06.2021 залишок кредиту становив 27429,72 грн, кількість днів прострочки 165 (а.с. 14).

Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_2 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (кр. дог. 365056), станом на 18.01.2023:

- заборгованість по основній сумі кредиту 20494,23 грн;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6935,49 грн;

- нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 121,44 грн;

- інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 327,90 грн;

- загальна сума 27879,06 грн (а.с. 15).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

У нижньому рядку Договору наявний рядок «Підпис клієнта», який містить надрукований запис «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А441, 16.09.2020 09:35:10».

За вказаних обставин, колегія суддів вважає встановленим факт укладення між ОСОБА_2 та ТОВ «Слон Кредит» Договору № 365056 про надання споживчого кредиту від 16.09.2020 із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, у зазначеному Кредитному договорі сторони погодили суму кредиту 25 000 грн (п. 1.3 Договору), строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2021 (п. 1.4 Договору), процентну ставку за користування позикою (п. 1.5 Договору).

Також, 16.09.2020 позичальником були підписані електронним підписом (одноразовим ідентифікаторам) Графік платежів, наведений у Додатку № 1 до даного договору, яким визначена дата повернення кредиту та нарахованих до сплати процентів 16.09.2021 та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-13).

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме переказало кошти на платіжну картку клієнта, що підтверджується листом з сервісу онлайн платежів iPay.ua вих. №2646_09 від 13.12.2022 відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16.09.2020 10:07:22 на суму 20000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 66470625, призначення платежу: Зачисление 20000 грн на карту НОМЕР_2 .

Відтак доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що вказаний договір не містить її підпису та укладений всупереч закону, без підтвердження доказами спростовуються матеріалами справи.

Відповідачка у відзиві на апеляційну скаргу вказувала на те, що позивачем не доведено факту отримання нею кредитних коштів та факту зарахування їх на рахунок позичальника, однак, наголошуючи на відсутності доказів отримання нею коштів, які за умовами договору переховувались в безготівковій формі за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені у споживачем в особистому кабінеті, не надала суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на її рахунок.

Згідно з ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_2 , а саме договір факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021, укладений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з первісним кредитором ТОВ «Слон кредит», Реєстр боржників до договору факторингу № 30-06/2023 від 30.06.2021 та платіжне доручення № 263230010 від 30.06.2021, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «Слон кредит» 1 841 030,52 грн за права вимоги на виконання грошових зобов`язань згідно Договору № 30-06/2021 (а.с. 17-30).

Доводи відзиву про те, що відсутній документ Акт приймання-передачі реєстру боржників, який вказаний у Договорі факторингу №30-06/2021 від 30.06.2021, на дійсність Договору факторингу не впливає.

При цьому, витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 30-06/2023 від 30.06.2021 засвідчений Генеральним директором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Іжаковським О.В. та містить печатку позивача, що відповідає правилам діловодства.

Отже, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором.

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Доказів направлення на адресу відповідача повідомлення про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору та про порядок погашення заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

Проте, згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 «Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Однак всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань, не погасила наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому вона підлягає стягненню з відповідачки.

При цьому апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду щодо спливу позовної давності.

Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

П. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України згідно якого позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) в даному випадку не підлягає застосуванню, так як стягується заборгованість по основній сумі кредиту та за відсотками. А тому підлягає застосуванню загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно з умовами кредитного договору, кредит надавався строком на 365 днів з кінцевим терміном повернення 16.09.2021 (п. 1.4 Договору), а тому перебіг строку позовної давності починається з 17.09.2021 та закінчується 17.09.2024.

Отже, позовна заява подана в межах строку позовної давності.

Визначаючи розмір заборгованості апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_2 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 18.01.2023:

- заборгованість по основній сумі кредиту 20 494,23 грн;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6 935,49 грн;

- нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 121,44 грн;

- інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 327,90 грн;

- загальна сума 27 897,06 грн.

Заборгованість за тілом кредиту та по процентам підтверджується витягом з Додатку № 3 Реєстру боржників до Договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 (а.с. 29).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку про те, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За логікою Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 910/18943/20 та багатьох інших.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Отже, 3 % річних та інфляційні збитки повинні вираховуватися з 17.09.2021 по момент звернення до суду з позовною заявою.

Так, 3 % річних за вказаний період становлять 269,5 грн (20494,23*3:100:365*160 = 269,5 грн).

Інфляційні збитки становлять:

- за жовтень 2021 року 184,44 грн (20494,23*100,9:100-20494,23);

- за листопад 2021 року 163,95 грн (20494,23*100,8:100-20494,23);

- за грудень 2021 року 122,96 грн (20494,23*100,6:100-20494,23);

- за січень 2022 року 266,42 грн (20494,23*101,3:100-20494,23);

- за лютий 2022 року 327,9 грн (20494,23*101,6:100-20494,23);

- загальна сума: 1056,67 грн.

У позовній заяві ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просило стягнути 121,44 грн за нараховані 3% річних та 327,90 грн інфляційних збитків, а тому суд, враховуючи принцип диспозитивності, вважає за необхідне стягнути саме зазначені суми.

Посилання ОСОБА_3 на те, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» раніше намагалося стягнути з неї заборгованість через незаконний виконавчий напис нотаріуса (судова справа № 736/196/22), який рішенням суду визнаний таким, що не підлягає виконанню, при цьому судом стягнуто на її користь з позивача кошти в сумі 2146,50 грн у повернення стягнення по виконавчому провадженню № 68057434 та 992,40 грн судового збору, а оскільки рішення суду не виконане, то у разі задоволення даного позову сума стягнення має бути зменшена на суму заборгованості позивача перед нею, не беруться до уваги, так як матеріали справи не містять доказів на підтвердження часткового погашення кредиту.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підлягає стягненню заборгованість за Договором № 365056 про надання споживчого кредиту від 16.09.2020 в загальній сумі 27 879, 06 грн, з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту 20494,23 грн;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6935,49 грн;

- нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 121,44 грн;

- інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 327,90 грн.

З огляду на зазначене, на підставі п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України апеляційна скарга ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підлягає задоволенню, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2023 року скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості необхідно задовольнити повністю.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», рішення суду скасовано, то судові витрати слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»: за розгляд справи судом першої інстанції у сумі 2684 грн (а.с. 82); за апеляційний розгляд справи - 4026 грн (а.с.137), а всього в сумі 6710 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, ч. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2023 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ) заборгованість за Договором № 365056 про надання споживчого кредиту від 16 вересня 2020 року в сумі 27 879 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 06 копійок та 6710 (шість тисяч сімсот десять) гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко