Номер провадження: 22-ц/813/3364/23
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н.Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої С.О.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ТОВ «Вердикт Капітал»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2022 у складі судді Анісімової Н.Д.,

встановив:

В грудні 2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 138 705,76 грн.

08.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про залишення позову ТОВ «Вердикт Капітал» без розгляду.

Наведена заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем укладено угоду про визначення розміру зобов`язань в сумі 102 714, 98 грн. та порядку виконання до 30.05.2024 , а тому ОСОБА_1 добровільно виконує умови угоди згідно встановленого графіку.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2022 заяву ОСОБА_1 задоволено з посиланням на приписи п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позов ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості в сумі 138 705,76 грн. залишено без розгляду.

Не погодившись з наведеною ухвалою ТОВ «Вердикт Капітал» оскаржило її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яка не передбачає можливості залишення позову без розгляду за заявою відповідача.

Також позивач зазначає, що дійсно між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 було укладено угоду від 14.12.2021, проте після домовленостей боржник не повернув підписаний примірник цієї угоди та у встановлений цією угодою графік платежі не здійснював.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Отже, право на подання заяви про залишення позову без розгляду належить виключно позивачу та є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду виключно за заявою позивача.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.02.2023 по справі № 683/1861/19.

Поряд з цим, суд першої інстанції задовольнивши заяву ОСОБА_1 , який є відповідачем у даній справі, не надав належної оцінки тому факту, чи наділений відповідач такою процесуальною можливістю, як звернення до суду з заявою про залишення позову без розгляду.

Крім того, судом до заяви відповідача було застосовано приписи п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто тієї норми, яка надає право для звернення з заявою про залишення позову без розгляду виключно позивачу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право касувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням приписів процесуального законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2022 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 11.08.2023

Головуючий:

Судді: