Справа №464/5982/22
пр № 6/464/141/23
УХВАЛА

08 серпня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

за участі: приватного виконавця Сидій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій Олега Володимировича про привід боржника,

встановив:

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сидій О.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить застосувати привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та покласти виконання ухвали на ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування подання покликається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №71883901 з примусового виконання виконавчого листа №464/5982/22, виданого 15.05.2023 Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 30 788,86 грн., з яких: відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 28 901,30 грн., моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн., витрат, пов`язаних із залучення експерта у розмірі 589,00 грн. та 297,86 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. 24.05.2023 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію такої скеровано боржнику за місцем його реєстрації, однак така ним не отримана, оскільки повернулася на адресу виконавця з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Виконавцем вчинялися виконавчі дії з метою примусового виконання рішення, зокрема 24.05.2023 ним винесено постанову про арешт коштів та майна боржника, однак встановлено, що ОСОБА_1 відкритими рахунками у банківських установах не володіє, транспортні засоби за ним не зареєстровані, інформація про можливі джерела доходів відсутня, нерухомим майном та спецтехнікою на праві власності він не володіє. Окрім цього, приватний виконавець двічі, а саме 01.06.2023 та 06.07.2023, здійснювався вихід за місцем зареєстрованого проживання боржника, з метою перевірки його майнового стану, проте з`ясувати вказану інформацію не вдалось, у зв`язку із відсутністю доступу до квартири, про що складено відповідні акти. Крім того, 21.06.2023 за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 скеровано виклик до виконавця на 28.06.2023, останній на виклик не з`явився. Таким чином, на даний час рішення суду не виконане, заборгованість не погашена, а на неодноразові виклики до приватного виконавця боржник не з`являвся, не повідомив про причини неявки, не подав декларацію про майно та доходи, у зв`язку із чим просить застосувати до нього привід.

Приватний виконавець Сидій О.В. в судовому засіданні подання підтримав з підстав, що в ньому викладені, просив суд таке задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали подання, а також матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій О.В. перебуває виконавче провадження АСВП №71883901 з примусового виконання виконавчого листа №464/5982/22, виданого 15.05.2023 Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 30 788,86 грн., з яких: відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 28 901,30 грн., моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн., витрат, пов`язаних із залучення експерта у розмірі 589,00 грн. та 297,86 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Аналізуючи вказану норму, можна зробити висновок, що привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача (ч. 1 ст. 438 ЦПК України).

Подання приватного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусового приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сидієм О.В. від 24.05.2023 відкрито виконавче провадження №71883901 з примусового виконання виконавчого листа №464/5982/22, виданого 15.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова. Вказаною постановою зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно.

24.05.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Сидієм О.В. винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №71883901.

З копії конверту, скерованого ОСОБА_3 , вбачається, що такий повернувся на адресу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій О.В. у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Проте, з вказаного документу неможливо встановити, вміст вкладення конверту, тобто що саме скеровано виконавцем, а також адресу боржника, на яку скеровано відправлення.

Окрім цього, матеріали подання містять акти приватного виконавця від 01.06.2023, 28.06.2023 та 06.07.2023, з яких вбачається, що приватним виконавцем при примусовому виконанні АСПВ №71883901, здійснювалися виходи за адресою боржника ОСОБА_1 , вказаною у виконавчому документі, з метою з`ясувати майновий стан останнього, однак вказане здійснити не вдалось, у зв`язку із відсутністю доступу до квартири.

Також в матеріалах подання міститься копія виклику приватного виконавця боржника Соколова С.Ю. на 09.30 год. 28.06.2023 та копія підтвердження направлення такого виклику останньому.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, матеріали подання не містять доказів того, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження (відсутні докази надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження), державним виконавцем не подано відомостей про отримання викликів боржником, у зв`язку із чим відсутні достатні підстави для висновку, що боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»).

Як зазначалося вище, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як вбачається зі змісту ст. 438 ЦПК України, такою не врегульовано питання щодо змісту ухвали про привід боржника серед іншого в частині інформації щодо того, коли і куди ця особа повинна бути доставлена.

Стаття 147 ЦПК України передбачає порядок застосування приводу до свідка, у зв`язку з чим таку норму необхідно застосувати щодо приводу боржника.

Так, ч. 2 ст. 147 ЦПК України передбачено, що про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу.

Однак, приватним виконавцем при зверненні до суду не вказано дати, часу та місця, куди необхідно здійснити привід боржника, що є перешкодою для належного виконання приводу органами поліції та може призвести до порушення прав особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 438 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сидій Олега Володимировича про привід боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 11 серпня 2023 року.

Суддя Сабара Л.В.