Справа № 758/9805/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 липня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибалки Ю. В.,

за участю секретаря судового засідання Басараба К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голобської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києві звернувся Орган опіки та піклування Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голобської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, в якому просили позбавити ОСОБА_1 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 . 28.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області (справа №159/6425/15-ц). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2016 року у справі №159/6424/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_2 . Посилається на те, що вказаним рішенням підтверджується факт проживання ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Згідно наказу начальника служби у справах дітей Голобської селищної ради№53-ОД від 25.08.2022 року ОСОБА_2 влаштовано в сім`ю родичів (баби по лінії матері) ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_2 . Також зазначає, що відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Голобської селищної ради №8/1.18 від 25.08.2022 року ОСОБА_2 поставлено на первинний облік Служби у справах дітей Голобської селищної ради як дитину, яка залишилась без батьківського піклування. ОСОБА_1 з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_3 не цікавиться життям та здоров`ям сина ОСОБА_2 , не підтримує з ним жодного спілкування, що однозначно свідчить про небажання стати на шлях виправлення, змінити поведінку в кращу сторону та виконувати батьківські обов`язки. Зазначає, що згідно довідки №70/01-31 від 18.08.2022 року Голобського ліцею батько ОСОБА_1 у період навчання у закладі освіти сина, ОСОБА_2 , контакту з вчителями не підтримував, успішністю сина не цікавився. На думку сторони позивача, безпідставна, постійна відсутність ОСОБА_1 разом з сином сама по собі свідчить про умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, що у свою чергу негативно впливає на розвиток дитини та призводить до негативних наслідків. ОСОБА_2 , проживає разом із бабою ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . За вказаною адресою є належні умови проживання, ОСОБА_2 забезпечений всім необхідним, що сприяє належному і повному його розвитку. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Голобської селищної ради розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_2 . За результатами розгляду, орган опіки та піклування Голобської селищної ради затвердив висновок комісії про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (рішення виконавчого комітету Голобської селищної ради № 13/6 від 26 вересня 2022 року).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2022 року, головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В.

02.11.2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва позов Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голобської селищної ради, про позбавлення батьківських прав залишено без руху та надано строк на усунення його недоліків.

10 квітня 2023 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

08 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за відсутності представника, про що надав відповідну заяву.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 в селищі Голоби, Ковельського району, Волинської області, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 Виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області складено актовий запис № 23. Батьками в свідоцтві про народження вказано: ОСОБА_1 - батько. Як вбачається з матеріалів справи 28.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області (справа №159/6425/15-ц). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2016 року у справі №159/6424/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Згідно наказу начальника служби у справах дітей Голобської селищної ради № 53-ОД від 25.08.2022 року ОСОБА_2 влаштовано в сім`ю родичів (баби по лінії матері) ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_2 . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Голобської селищної ради №8/1.18 від 25.08.2022 року ОСОБА_2 поставлено на первинний облік Служби у справах дітей Голобської селищної ради як дитину, яка залишилась без батьківського піклування.

Згідно висновку, складеному органом опіки та піклування Голобської селищної ради рішенням виконавчого комітету Голобської селищної ради № 13/6 від 26 вересня 2022 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990, ратифікованої Україною 27.09.1991 (набрала чинність для України 27.09.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Аналізуючи встановлені факти, у контексті позбавлення батьківських прав на дитину, вбачається, що це несе у собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід слід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкоджати реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року по справі № 203/3505/19 зроблено висновок про те, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав.

На думку суду, позбавлення батьківських прав, як зазначено у вищевказаних постановах, є крайнім заходом, який застосовується у виняткових випадках та виключно тоді, коли невиконання батьківських обов`язків зумовлено винною, усвідомленою поведінкою одного з батьків, що негативно впливає на фізичний, духовний, психологічний розвиток дитини як складові її виховання.

Вихованням є процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості. Процес виховання є двостороннім (обов`язкова взаємодія вихователя і вихованця) та виявляється у піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, надані дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створенні умов для отримання дитиною освіти, тощо.

Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не здійснював жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дитини; після звернення позивачки з позовом до суду, відповідач так і не проявив уваги до дитини, не вчиняє будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, відзив на позов та заперечення поти позову до суду не подав.

На думку суду, вказана поведінка батька негативно впливає на розвиток дитини, оскільки він свідомо позбавив дитину своєї уваги, піклування тощо. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від будь-якої участі у вихованні дитини, а тому наявні підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голобської селищної ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:

позивач - Орган опіки та піклування Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, юридична адреса: 45070, Волинська область, Ковельський район, селище Голоби, вул. Ковельська, 1, ;

відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Служба у справах дітей Голобської селищної ради, юридична адреса: 45070, Волинська область, Ковельський район, селище Голоби, вул. Ковельська, 1, .

Суддя Ю.В.Рибалка