Номер провадження: 22-ц/813/6969/23
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023, у складі судді Гниличенко М.В.

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про:

- визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. Генерального директора ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України Юрія Батєньова від 02.06.2022 № 38-К «Про звільнення начальника виробництва комбікормового цеху», яким звільнено начальника виробництва комбікормового цеху ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_1 з роботи 02.06.2022 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул;

- поновлення на посаді начальника виробництва комбікормового цеху ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України;

- стягнення з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.06.2022 по дату набрання рішенням суду законної сили;

- стягнення понесених судових витрат.

25.04.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою про уточнення позовних вимог в частині розрахунку вимог щодо стягнення середнього заробітку та зазначив, що у випадку задоволення позовних вимог про поновлення позивача на роботі, стягнути на його користь з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 03.06.2022 по 17.05.2023 включно в розмірі 141 570 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що судом було ухвалено рішення без належного дослідження доказів та не надано оцінки доводам позивача. Позивач посилається на те, що т.в.о. Генерального директора ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» незаконно звільнив його з займаної посади, у зв`язку з перебуванням поза робочого місця та відмови приступити до своїх обов`язків, оскільки така позиція не відповідає дійсності. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі пояснює, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України та ведення бойових дій на території міста Охтирка, ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» оголосило простій, в подальшому позивач вимушено виїхав до м. Одеси, при цьому відповідачем не було його проінформовано про скасування простою на підприємстві. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що відсутність його на робочому місці, у зв`язку з воєнними діями не може кваліфікуватися, як прогул без поважної причини та не може слугувати підставою для звільнення. З огляду на викладене, позивач вважає, що наявні правові підстави для задоволення його позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матералів справи вбачається, що з 18.08.2021 ОСОБА_1 прийнятий на посаду майстра зміни елеватору ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів», що вбачається із Наказу (розпорядження) №107-к від 17.08.2021 з посадовим окладом 8742,00 грн.

Відповідно до наказу ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» №125-к від 24.09.2021 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника виробництва в комбікормовий цех з 27.09.2021 з оплатою згідно штатного розпису.

У зв`язку з військовою агресією проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово було продовжено.

Відповідно до наказу ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» № 35-ОД від 24.02.2022 оголошено простій на ДП «Охтирський КХП» та філії «Хлібна база» не з вини працівників з 24.02.2022 на період воєнного стану, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для господарської діяльності підприємства у повному обсязі під час воєнного стану.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

З 30.05.2022 в перелік включено Охтирську міську територіальну громаду Охтирського району Сумської області (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасове окупованих територій України від 01.06.2022 № 105).

Наказом ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» №40-ОД від 10.05.2022 припинено простій у зв`язку із виробничою необхідністю, яким скасовано наказ №35-ОД від 24.02.2022 «Про оголошення простою» та з 11.05.2022 припинено дію простою всім працівникам ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів».

У пункті 3 наказу встановлено керівникам структурних підрозділів ознайомити з даним наказом всіх працівників будь-яким можливим способом: електронною поштою, телефоном, за допомогою сервісів Vіber, Telgram, Whats App.

17.05.2022 ДП «Охтирський КХП» складено акт про те, що начальнику виробництва комбікормового цеху ДП «Охтирський КХП» ОСОБА_1 був надісланий наказ №40-ОД від 10.05.2022 «Про припинення простою» за допомогою сервіса Vіber.

23.05.2022, 24.05.2022, 25.05.2022, 30.05.2022, 31.05.2022, 01.06.2022 ДП «Охтирський КХП» складено акти про те, що начальник виробництва комбікормового цеху ДП «Охтирський КХП» ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці та в робочий час перебував поза межами робочого місця у зазначені дні з 08:00 без поважних причин протягом робочого дня більше ніж три години.

Листом від 01.06.2022 №173 повідомлено позивача про те, що йому на сервіс Vіber надіслано наказ №40-ОД від 10.05.2022 «Про припинення простою» та запропоновано надати пояснення з приводу його відсутності на роботі будь-яким можливим способом.

01.06.2022 ДП «Охтирський КХП» складено акт про направлення позивачу вказаного листа від 01.06.2022 за допомогою сервіса Vіber.

02.06.2022 ДП «Охтирський КХП» складено акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення щодо направленого листа від 01.06.2022 з приводу його відсутності на роботі.

Відповідно до наказу у зв`язку з перебуванням начальника виробництва комбікормового цеху ДП «Охтирський КХП» Євтушенко О.В. поза межами робочого місця та відмови приступити до своїх обов`язків, відсутності на роботі 06 днів, враховуючи виробничу необхідність виконання функцій начальника виробництва комбікормового цеху на час воєнного стану, застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 17 календарних днів, за період роботи з 18.08.2021 - 02.06.2022. Бухгалтерії Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» здійснити всі розрахунки з ОСОБА_1 згідно із законодавством.

Підставою вказаного наказу стали акти про відсутність на робочому місці від 23.05.2022, 24.05.2022, 25.05.2022, 30.05.2022, 31.05.2022, 01.06.2022, доповідна старшого інспектора з кадрів Гільової Л.С., лист вих.173 від 01.06.2022 щодо надання пояснень ОСОБА_1 про його відсутність на роботі.

Факт своєї відсутності на роботі з початком війни та по день звільнення 02.06.2022 позивач не оспорює, підтвердив, що наступного дня після 24.02.2022 у зв`язку з активністю бойових дій на території м. Охтирка Сумскої області, виїхав до м. Одеси де проживає разом з сім`єю по теперішній час. Стверджуючи про те, що відповідач не зажав від нього письмових пояснень щодо невиходу на роботу, надіславши лише копію наказу про звільнення за прогул по сервісу «WhatsApp», а також копію наказу про внесення змін, не повідомивши про скасування простою підприємства, позивач вважає своє звільненння незаконним.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції позивач у телефонному режимі спілкувався з працівниками комбінату, з бухгалтером, йому було відомо хто виїхав за межі України, кого звільнили, хто залишився працювати. В суді першої інстанції позивач пояснював, що підприємство у той час працювало частково, мало працівників, працюють три рази на тиждень.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач мав об`єктивну можливість дізнатися про стан роботи підприємтсва.

Крім того, як зазначив відповідач на телефонний номер через додатки Vіber, Telgram, Whats App позивачу надсилалися накази № 38-к, 40-к, 40-ОД та звернення керівника 01.06.2022 № 173, що підтверджується актом від 17.05.2022 та роздруківкою з телефонних додатків.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці. У період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

Отже, в умовах воєнного часу діюче законодавство не забороняє роботодавцю та працівнику поряд з традиційним поштовим зв`язком використовувати для персонального повідомлення засоби електронної комунікації.

Отримання позивачем від роботодавця наказу про звільнення на свій телефонний номер по сервісу «WhatsApp» та визнання ним цієї обставини свідчить про погодження між сторонами вказаного способу сповіщення. Позивач як користувач мобільного номеру був ідентифікований, а послідовність направлення йому сповіщень, яка підтверджена роздруківкою повідомлень та не спростована ним, свідчить про те, що він отримував лист з вимогою надати пояснення про відсутність на роботі, а також наказ про скасування простою підприємства, які направлялися на той же мобільний номер його телефону.

Проте, після скасування простою підприємства, позивач на роботу не прибув, будь-яких пояснень не надавав.

Слід також зазначити, що офіційні джерела (в т.ч. https://www.unian.ua/war/sumsku-oblast-povnistyu-zvilnili-vid-okupantiv-novini-vtorgnennya-rosiji-v-ukrajinu 11777457.html) Сумської обласної військової адміністрації транслювали, що 08.04.2022 Сумську область повністю звільнено, на території працюють рятувальники і вибухотехніки.

Аналогічно 02.04.2022 Міноборони повідомило про звільнення Київщини (https://www.radiosvoboda.org/a/news-kyivshchyna-zvilnennia-rf/31782843.html), тому шлях від Одеси до м. Охтирки був вільний від бойових дій окупаційних військ.

Вказані обставини є загальновідомими та загальнодоступними, а тому навіть за умов неотримання повідомлень від роботодавця, позивач, усвідомлюючи про перебування у трудових відносинах з відповідачем мав з`ясувати долю діяльності підприємства.

Позивачем на підтвердження своїх вимог не надав належних та допустимих доказів неможливості його прибуття на роботу після скасування простою підприємства.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 08.01.2024

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева