Справа № 644/ 5651 /23
н/п 2/644/ 2046 /23
У Х В А Л А

іменем України

про направлення справи за підсудністю

17 серпня 2023 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтрова Л.О. про визнання недійсним та розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нечипорук О.Л. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить: 1) визнати недійсним та розірвати Договір довічного утримання від 11.11.2009 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О. за реєстровим № 1-2421; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно розташоване в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 28755316 та припинити за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 ; 3) поновити за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

В позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування звернення з даним позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб отриманої з Реєстру територіальної громади м. Харкова вбачається, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_3 , яка відноситься до адміністративно територіального устрою Київського району м. Харкова.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить висновку, що вказана позовна заява не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, у зв`язку з чим підлягає направленню за підсудністю, оскільки на дані правовідносини поширюється виключна підсудність, відповідно до вимог ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в попередній редакції Цивільно процесуального Кодексу) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його частини.

Суд враховує, що поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 114 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно» (про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування тощо), а тому правило даної норми розповсюджується на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України, в редакції статті, яка діяла до 15.12.2017 року). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та розірвання договору довічного утримання. За договором довічного утримання від 11.11.2009 року укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О. за реєстровим № 1-2421, відчужувач - ОСОБА_3 передала у власність набувача - ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 28755316, замін чого ОСОБА_2 зобов`язувалася забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.

Правові наслідки розірвання договору довічного утримання у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків набувачем визначено статтею 756 ЦК України. Так, у разі розірвання довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на манно, яке було ним передано.

Таким, чином, позов про розірвання договору довічного утримання за яким відчужував передав набувачеві у власність нерухоме майно є спором виключної підсудності.

У даному випадку нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , яка була предметом договору довічного утримання знаходиться у Шевченківському районі м. Харкова, на який поширюється територіальна юрисдикція Дзержинського районного суду м. Харкова.

Таким чином, на спірні правовідносин поширюється виключна підсудність відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки наявний спір з приводу нерухомого майна.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов не відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Підстав для застосування іншого виду підсудності судом не вбачається.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи по суті з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), потягне за собою скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги, що справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, суд вважає за необхідне передати справу за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова, за місцезнаходженням нерухомого майна з приводу якого виник спір.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України передання справи за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 187, 260, 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтрова Л.О. про визнання недійсним та розірвання договору довічного утримання направити за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Роз`яснити позивачу, що передача справи до іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. К. Сітало