Справа № 357/4758/23
Провадження № 2/357/1675/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суд Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама - ОСОБА_3 .

Після смерті батьків позивача відкрилась спадщина. З метою оформлення її спадкових справ, позивач звернулась до Першої державної нотаріальної контори ( в кож-ному випадку окремо).

Оскільки, батько помер першим, державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1534/02-31 від 11.11.2021 р. Відповідно до винесеної постанови, нотаріусом після вивчення наданих позивачем документів, було з`ясовано, що на день смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, що складається з:

- 63/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

- частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0. 1000га, кадастровий номер : :04:009:0396.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 027728 та довідки відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління Держгеокадастру у Київській області № 21 від 20.07.2021 року про зміну кадастрового номеру: :06:052:0007 на кадастровий номер: :04:009:0396, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0,1000га, кадастровий номер: :04:009:0396, вбачається, що співвласниками земельної ділянки є - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розмір часток яких не був визначений за життя спадкодавця - ОСОБА_2 .

Згідно інформації зазначеної у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 20.07.202Іроку, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0,1000га, кадастровий номер: :04:009:0396, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, у зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :04:009:0396 спадкодавцям належить на праві сумісної власності, позивач позбавлена можливості вступити у спадщину на вищезгадану земельну ділянку.

На момент смерті батька Позивача, йому належало 63/100 (шістдесят три сотих) частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 29 грудня 1965 року, р.№ 11727, посвідченого державним нотаріусом 1-ої Білоцерківської державної нотаріальної контори.

На момент смерті матері Позивача, їй належало 37/100частин житлового бу-динку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 квітня 1994 року р№ 3-836 посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори.

Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті своїх батьків. Спору між інши¬ми спадкоємцями немає.

А тому, позивач просила суд: визначити, що розмір частки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті становила 63/100 частки; визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті становила 37/100 частки.

Ухвалою судді від 26 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 18.05.2023 року. (а.с. 40-41)

18 травня 2023 року судом отримано відзив на позовну заяву, за підписом представника Білоцерківської міської ради - Ігоря Корнієнко, в якому останній просив позовну заяву залишити без задоволення. (а.с. 46-50)

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10.07.2023 року та задоволено клопотання представника позивача про витребування у Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та належним чином завірену копію спадкової справи на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 53-55)

01 червня 2023 року та 20 червня 2023 року судом отримано від Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 70/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та належним чином завірену копію спадкової справи № 14/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 серпня 2023 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час ат місце розгляду справи повідомлена належно. 04.08.2023 року судом отримано заяву, за підписом представника позивача - адвоката Вдовики Олени Миколаївни, в якій остання просила розгляд справи проводити у відсутності позивача та її представника, позов підтримують та просять задовольнити. (а.с . 241-243)

Відповідач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, заяви та клопотання до суду не надходили, причини неявки суду невідомі.

Третя особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. 03.08.2023 року судом отримано заяву, за підписом завідувача державної нотаріальної контори Антоніни Кравець, в якій остання просила розгляд справи проводити без участі представника Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. (а.с. 240)

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с. 10-11)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що складено відповідний актовий запис № 569 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 13)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 про що складено зроблени відповідний актовий запис № 2287 Білоцеркі¬вським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 12)

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Позивач звернулась до Першої державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав.

Державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1534/02-31 від 11.11.2021 року через відсутність визначеної частки у праві власності на спадкове майно спадкодавця. (а.с. 15-16)

Нотаріусом після вивчення наданих позивачем документів, було з`ясовано, що на день смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, що складається з:

- 63/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ;

- частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0. 1000га, кадастровий номер : :04:009:0396.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 027728 та довідки відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління Держгеокадастру у Київській області № 21 від 20.07.2021 року про зміну кадастрового номеру : :06:052:0007 на кадастровий номер: :04:009:0396, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0,1000га, кадастровий номер: :04:009:0396, вбачається, що співвласниками земельної ділянки є - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розмір часток яких не був визначений за життя спадкодавця - ОСОБА_2 . (а.с. 25-26, 33)

Згідно інформації зазначеної у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 20.07.2021 року, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки - 0,1000га, кадастровий номер: :04:009:0396, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. (а.с 27-32)

На момент смерті ОСОБА_2 , йому належало 63/100 (шістдесят три сотих ) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 29 грудня 1965 року, р.№ 11727 , посвідченого державним нотаріусом 1-ої Білоцерківської державної нотаріальної контори. (а.с. 17-20)

На момент смерті ОСОБА_3 , їй належало 37/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 квітня 1994 року р№ 3-836 посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори. (а.с. 21-22)

Згідно матеріалів спадкової справи спадкової справи № 70/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та спадкової справи № 14/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 позивач є єдиною спадкоємицею після смерті своїх батьків. (а.с. 58-143)

У зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :04:009:0396 спадкодавцям належить на праві сумісної власності, позивач позбавлена можливості вступити у спадщину на вищезгадану земельну ділянку.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до абз. 3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

Згідно п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до статей 1225 ЦК ( 435-15 ) і 131 ЗК ( 2768-14 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити, що розмір частки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000 га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті становила 63/100 частки та визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті становила 37/100 частки, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування». листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визначити розмір частки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті становила 63/100 частки.

Визначити розмір частки ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0.1000га кадастровий номер :04:009:0396, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті становила 37/100 частки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2023 року.

Суддя Б. І. Кошель