ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1096/23
У Х В А Л А

"14" серпня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горевічов Олег Миколайович, Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В

09.06.2023 року до суду звернувся представник позивачки адвокат

Щербина М.В. з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горевічов О.М., Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Банк» 21.02.2013 року укладений кредитний договір № 500346143, який нотаріально не був посвідчений.

22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горевічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 2717 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 26299,85 грн, із встановленим строком його пред`явлення до 22.01.2021 року, який відповідачем подано до виконавчої служби 04.06.2021 року, тобто із пропуском строку, де в рамках виконавчого провадження № 65951798 було накладено обтяження на рухоме та нерухоме майно позивачки, яка дізналася про це під час оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна 01.05.2023 року у приватного нотаріуса.

Вважає, що виконавчий напис № 2717 від 22.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом із порушенням умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути із відповідача понесені судові витрати, на загальну суму 8523,60 грн.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження

(а.с. 15).

У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Щербина М.В. не з`явилися, заявили клопотання про розгляд справи у їхню відсутність (а.с. 4).

Представник відповідача ТОВ «ФК «Управління активами» Велікданов С.К. у підготовче засідання направив заяву про визнання позовних вимог в порядку ст.205 ЦПК України, заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу із 7450 грн до 3000 грн , визнано позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горевічова О.М. № 2717 від 22.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості, а також стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн. (50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України). З приводу заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7450 грн, відповідач просить зменшити витрати на правову допомогу до 3000 грн , оскільки вказана сума не є співмірною із ціною позову та значенням справи для сторін, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (а.с. 30-32).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горевічов О.М., у підготовче засідання не з`явився, повідомив суд про припинення нотаріальної діяльності по Київському міському нотаріальному округу та передачею документів діловодства та архіву приватного нотаріуса до Київського державного нотаріального архіву (а.с. 25).

Третя особа Слобожанський відділ держаної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням, яке повернулося до суду з поштовою відміткою «адресат відмовився», про причини неявки суду не повідомили

(а.с. 59).

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 60).

У судове засідання сторони не з`явилися.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачкою

ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Банк» 21.02.2013 року укладений кредитний договір № 500346143 про надання кредитних коштів в розмірі 11000 грн, з процентною ставкою за користування кредитом 0,1% річних, строком до 22.02.2016 року (а.с. 8).

22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горевічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 2717 про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 500346143 від 21.02.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 за період з 08.10.2016 року по 21.01.2020 року у розмірі 26299,85 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8595,54 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією в розмірі 6904,31 грн, заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею в розмірі 10650 грн, а також 150 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 8).

Суд звертає увагу, що договори факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020 року, № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року в матеріалах справи відсутні.

Судом також встановлено, що 27.07.2021 року головним державним виконавцем Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дудкою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65951798 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2717 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 26299,85 грн та 2629,98 грн виконавчого збору (а.с. 7).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

У статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»)

Відповідно до п. 1.10 розділу 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ № 254 від 18 червня 2003 року, особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обов`язкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення).

Виписка банку - це єдиний на сьогодні документ, що підтверджує факт надходження грошей на рахунок і списання коштів з рахунка на оплату розрахунково-касових послуг банку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як вбачається з наданих суду приватним нотаріусом матеріалів до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано виписку з особового рахунку боржника, в якому вказаний тільки розрахунок заборгованості за договором, який не є тим документом, який підтверджує безспірність суми боргу, оскільки даний документ містить суми, які були визначені банком в односторонньому порядку та не відповідають вимогам п.5.5. Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ № 254 від 18 червня 2003 року тобто не доводять безспірність заборгованості.

Пунктом 10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, належним чином вручене повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису впливає на правильне вирішення справи.

Для вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідачем не було надано письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань боржником. Будь-яких документів, які б підтверджували отримання позичальником вимоги банку приватному нотаріусу не надано.

Наведеними вище нормами установлено, що, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому, матеріалами даної справи установлено, що фактично заборгованість ОСОБА_1 перед банком є спірною, позивачка не погоджується з її розміром та складовими.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася про відсутність, на час пред`явлення вимоги, спору, чим порушив п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса № 2717 від 22.01.2020 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 2717 від 22.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню, визнані, доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржниця ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, суду не надано, крім того, не надано підтвердження, що боржниця ОСОБА_1 була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Також суду не надано доказів того, що кредитний договір, який подавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, тому суд вважає виконавчий напис нотаріуса № 2717 від 22.01.2020 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходив з наступного.

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1073 грн, що підтверджується квитанцією від 06.06.2023 року (а.с. 13) та просила стягнути на її користь судові витрати, зокрема по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 7450 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, адвокатом Щербиною М.В. долучено лише копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, відсутні докази про сплату позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 7450 грн, тому підставм для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу відсутні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн, які сплачені позивачем ( а.с.13) належить стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь позивачки

ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горевічов Олег Миколайович, Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 2717 від 22.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» () заборгованості на загальну суму 26299,85 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, місцезнаходження: вул. Стельмаха, 9-А, офіс 203, м. Ірпінь Київської області, 08200) судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя:І. М. Іщенко