Провадження № 2/554/1864/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І,, за участі секретаря судового засідання Рибак Ж.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановила:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 10.07.2022 року приблизно о 21 год. 10 хв. на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 після словесної суперечки, нанесено йому тілесні ушкодження. Після цього у зв`язку з поганим самопочуттям його було доставлено до травмпункту КП «1-А Міська клінічна лікарня ПМР» за медичною допомогою, де отримав направлення до кабінету комп`ютерної томографії рентгенодіагностичного відділення. Того ж вечора, звернувся до поліції з заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень. Вказав, що внаслідок нанесених тілесних ушкоджень у нього було виявлено забій мяких тканин голови. Спричинені тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування ним було витрачено на придбання ліків 1077,80 грн. та завдано моральну шкоду. Постановою Судді Октябрського районного суду Сірик С.М. визнано винним за ст.173 КУпАП.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.11.2023 року відкрито провадження у справі.

09.01.2023 року представником відповідача адвокатом Буряк Д.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що проти задоволення позовних вимог заперечують у повному обсязі. Зазначив, що відповідач не наносив тілесних ушкоджень позивачу, які могли спричинити шкоду здоров`ю. Відповідачем не заперечується, що між сторонами виник словесний конфлікт. Так, зазначив, що позивач 10.07.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння та гучно висловлювався нецензурними словами, ОСОБА_2 зробив зауваження та просив припинити нецензурно висловлюватися та йти до свого помешкання. Під час приїзду працівників поліції позивач почав обмовляти відповідача, що нібито побив позивача у зв`язку з чим, відповідач був спровокований позивач брехнею у побитті, тому нецензурно висловився в бік позивача. В ході даного конфлікту працівниками поліції на позивача та відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за дрібне хуліганство.

07.02.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від відповідача по справі та прохав суд відмовити відповідачу у стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., так як на його думку вказана сума є занадто завищеною.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представником відповідача до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позову прохав відмовити.

За змістом ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суддя вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 10.07.2023 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт.

02.09.2022року постановою Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУПАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

31.08.2022 року постановою Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУПАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до довідки №7489 виданої КП «-А Міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 звертався до лікарні 10.07.2022 року, діагноз забій м`яких тканин голови, алкогольне сп`яніння.

Відтак, наявність забою м`яких тканин голови жодним чином не підтверджує факту та причетності відповідача до їх утворення.

Окрім того, відповідно до рапорту від 10.07.2022 року, від гр. ОСОБА_2 відібрано пояснення та заяву, вказано, що останній перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Гр. ОСОБА_2 від допомоги швидкої медичної допомоги відмовився.

Щодо того, що позивач вказав, що спричинені тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я та звернення до невролога, спростовується довідкою наданої позивачем від лікаря невролога від 22.09.2022 року із заключенням, що скарги є наслідком перенесення ЗЧМТ струс головного мозку 2015 року, що спростовує відношення ОСОБА_1 до лікування та поганого самопочуття ОСОБА_3 .

Згідно з частинами першою та шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що позивач не довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому майнової та моральної шкоди, причинний зв`язок між діями відповідача та утворенням у нього тілесних ушкоджень, та як наслідок отриманні матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покласти на позивача. Окрім того з позивача підлягають стягнення витрати відповідача на правничу допомогу у сумі 3000 грн, які є належним чином підтвердженими.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська