Справа № 463/326/23 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/1459/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просила постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що вони є батьками неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач лише частково приймає участь в утриманні дітей. Відтак, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх виді його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку.

Оскаржуваним рішення суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 992,40 грн судового збору в дохід держави.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду є необґрунтованим та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що законом встановлено мінімальний розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка стягується у безспірному порядку, що становить на двох дітей 1/3 частку від доходу платника аліментів. Дане положення закону є безспірною, встановленою державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання і мінімальне матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей у вказаному розмірі є обов`язком платника аліментів, який встановлено законом.

Крім того, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що на його утриманні перебуває мати та те, що вона потребує допомоги. Суд не дослідив ту обставину, що відповідач є інвадіом 3-ї групи, тобто є працездатним та може працювати. Зазначає, що ОСОБА_2 повноцінно працює, отримує дохід та має пенсію по інвалідності з якої також має сплачувати аліменти. За час розгляду справи відповідач не сплатив жодної допомоги на утримання дітей. Всі матеріальні витрати вона несе особисто, а саме: харчування, навчання в школі та коледжі, одяг, взуття, дозвілля, лікарські послуги. Вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання двох підлітків не є достатнім для належного матеріального забезпечення двох дітей, який дозволить підтримувати рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку обох дітей.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 25.02.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом від 25.02.2006 № НОМЕР_1 (а.с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с. 6-7).

09.12.2022 ОСОБА_2 прийнятий на роботу в ПрАТ «Київстар на посаду фахівця (а.с. 28-30, 40).

Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 4 квартала 2022 року по 4 квартал 2022 року відповідач отримав 11 636,36 грн заробітної плати (101) (а.с. 29).

Так, за період з 4 квартала 2022 року по 4 квартал 2022 року розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 становив 11 636,36 грн, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується довідкою № 680282 та індивідуальною програмою реабілітації інвалідів № 1414 (а.с. 34-39), отримує пенсію, згідний сплачувати аліменти в твердій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Частиною 2 статті 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У частині 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд дійшов до передчасного висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів в розмірі, меншому, ніж передбачено ч.4 ст.161 ЦПК України, оскільки такий є інвалідом та на його утриманні перебувають інші особи, так як матеріали справи не містять доказів про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Враховуючи зазначені сторонами обставини і надані ними докази в їх сукупності, виходячи з балансу інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, якому за станом здоров`я не протипоказане працевлаштування, інтереси та вік дітей, колегія суддів вважає, що встановлений районним судом розмір аліментів слід змінити та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 11 серпня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2023 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра