Ухвала

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 608/2175/22

провадження № 61-11184ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни на постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, та страхового відшкодування, пов`язаного з витратами на поховання,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») на свою користь: страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою, в розмірі 78 000 грн; страхове відшкодування, пов`язане з витратами на поховання, в розмірі 21 130 грн.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 16 грудня 2021 року близько 23 год. 30 хв. на 251 км + 800 м автодороги «Київ-Чоп» відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем марки Mersedes Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , після чого водій ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «Тоуоtа Rаv 4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив переїзд вказаного пішохода. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 загинув на місці. Відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України. 17 листопада 2022 року старший слідчий слідчого відділу Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області старший лейтенант поліції Климчук В. В. виніс постанову про закриття зазначеного кримінального провадження. Транспортний засіб марки «Тоуоtа Rаv 4» забезпечений страховиком ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07 грудня 2021 року № ЕР/207146401. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mersedes Benz Atego» застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206885098. Вона є матір`ю загиблого ОСОБА_3 12 січня 2022 року її представник за довіреністю ОСОБА_5 подав до ПрАТ «СГ «ТАС» та ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, в сумі 78 000 грн та заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного з витратами на поховання, в сумі 21 130 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» повідомило їй про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування та відмовило в її заяві. Підставою для відмови зазначено, що згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 17 грудня 2021 року № 000834 забезпечений транспортний засіб «Тоуоtа Rav4» під керуванням ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода після наїзду вантажним автомобілем «Mersedes Benz Atego» під керуванням ОСОБА_2 , а в постанові не встановлено причинного зв`язку між наїздом забезпеченого транспортного засобу та смертю пішохода. Відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є безпідставною та такою, що грубо порушує її права.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою, в розмірі 78 000 грн, а також - страхове відшкодування, пов`язане з витратами на поховання, в розмірі 21 130 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» задоволено. Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

21 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ієговська А. О. подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684 грн.

Ціна позову в цій справі становить 99 130 грн (78 000 + 21 130), що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн). Тобто справа № 608/2175/22 є малозначною в силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку представник ОСОБА_1 - адвокат Ієговська А. О. мотивувала тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки за змістом статей 543, 1190 Цивільного кодексу України особи, які спільно взаємопов`язаними діями завдали неподільної шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В такому ж порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Тобто за обставин цієї справи позивач має право вимагати виконання обов`язку повністю або частково як від усіх володільців транспортних засобів, так і від будь-якого з них окремо. Також суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц, та виніс абсолютно протилежне судове рішення. Крім цього, справа має для позивача виняткове значення, оскільки вона втратила єдиного сина та позбавлена фінансової і моральної підтримки, тому отримання страхового відшкодування в розмірі 99 130 грн є дуже важливим для неї.

Верховний Суд звертає увагу, що фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики означає, що заявник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Тобто заявнику в касаційній скарзі необхідно обґрунтувати наявність актуальної правової проблеми, яка може бути вирішена за результатами касаційного перегляду справи.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявником не зазначено про неоднакове застосування касаційним судом (згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України саме його висновки, викладені в постановах, повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норм права) одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, що вказувало б на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявником не обґрунтовано наявності актуальної правової проблеми у застосуванні норми права у подібних правовідносинах.

Як правильно зазначив в оскаржуваному судовому рішенні апеляційний суд, посилання позивача на те, що шкода була завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, а тому страховики відповідають перед потерпілим у солідарному порядку, не заслуговує на увагу, оскільки в цій справі не встановлено взаємодії джерел підвищеної небезпеки, так як за обставинами справи, з постанови старшого слідчого слідчого відділу Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 17 листопада 2022 року, якою закрито кримінальне провадження №0000834, вбачається, що на пішохода ОСОБА_3 , який грубо порушив Правила дорожнього руху, перебував у стані алкогольного сп`яніння на проїзній частині автотраси в сидячому положенні в темну пору доби без розпізнавальних знаків, що призвело до його збиття автомобілем «Mersedes Benz Atego», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , - застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», після чого тіло вказаного пішохода переїхав автомобіль «Тоуоtа Rаv 4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 ,- застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС». Вказаною постановою встановлено, що тілесні ушкодження пішохід ОСОБА_3 отримав сам по своїй вині, грубо порушивши вимоги Правил дорожнього руху, та відповідно до експертних висновків дії пішохода ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, тому в діях водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України.

Посилання заявника на постанову від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц є нерелевантним, так як за обставинами вказаної справи, на відміну від цієї справи, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок зіткнення двох транспортних засобів.

Крім цього, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновків, викладених в постанові Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судового рішення, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який у розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судове рішення таким, що підлягають касаційному оскарженню.

Доводи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі.

Саме по собі посилання в касаційній скарзі на те, що розмір страхового відшкодування є значним, так як майновий стан позивача є поганим, без надання належних доказів на підтвердження цієї обставини, не є обґрунтуванням виняткового значення цієї справи для позивача.

В резолютивній частині оскаржуваної постанови апеляційного суду зазначено про те, що вона не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ієговської А. О. про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни на постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, та страхового відшкодування, пов`язаного з витратами на поховання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко