Справа № 210/3564/23
Провадження № 2/210/1238/23
У Х В А Л А

іменем України

"25" липня 2023 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 26.10.2021 по 23.03.2023 в розмірі 112935,78 грн., за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.04.2023 року в розмірі 354,25 грн., суму збитків від інфляції в розмірі 16825,43 грн., суму 3% річних в розмірі 2731,11 грн. та судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Крім того, вказана заборгованість виникла за адресою АДРЕСА_1 .

Судом, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, 12.07.2023 року, було зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

24.07.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на запит, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.11.2011 року по теперішній час.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява не підсудна Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю, виходячи з наступного.

Як слідує з позовної заяви, позивач, направляючи позовну заяву до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, виходив з того, що, борг за теплову енергію у відповідача перед позивачем виник за адресою АДРЕСА_2 .

Однак, суд не погоджується з позивачем виходячи з того, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна,стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів,для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено,зокрема, для позовів,що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад,це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, на яку також посилається позивач, однак, невірно її трактує.

Тобто, дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що заявлена позовна заява не підпадає під категорію позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, з огляду на те, що представник позивача просить суд стягнути заборгованість з відповідача, а не оспорює право власності або інше право стосовно нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з отриманої відповіді встановлено, що справа не підсудна цьому суду.

Спори між судами про підсудність згідно ст. 32 ЦПК України не допускаються.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Саксаганського району міста Кривого Рогу, доходжу висновку про необхідність направлення справи до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Направити справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю.

Копію ухвали направити позивачу до відому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н. А. Літвіненко