Справа № 489/6633/23
Номер провадження 2/489/2552/23
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини

встановив

22 листопада 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до його змісту, ОСОБА_1 заперечує проти призначення аліментів на утримання дитини та просить позовну заяву повернути позивачеві, а також зупинити провадження у справі до винесення Центральним районним судом м. Миколаєва рішення у справі №490/5108/22 про визначення місця проживання дитини та набрання ним законної сили.

Посилаючись на те, що позовна заява підписана представником позивача, а сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, оскільки розірвання шлюбу відноситься до спеціальної категорії справ, які мають свої особливості, просив позовну заяву повернути позивачеві.

Крім того, відповідач надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи це тим, що між сторонами є відповідний спір на розгляді в суді, дитина проживає і з батьком, і з матір`ю почергово - питання про стягнення аліментів піднімати зарано до моменту визначення місця проживання дитини з одним із батьків. У противному випадку зараз неможливо правильно зробити висновок, з ким із батьків проживає дитина і хто саме має платити аліменти на користь іншого. Відповідач просив зупинити провадження у справі до винесення Центральним районним судом м. Миколаєва рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Дослідивши відзив відповідача, суд дійшов такого висновку.

Щодо вимог про повернення позовної заяви позивачу.

Частиною другою статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 7 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Позовна заява від імені ОСОБА_2 підписана адвокатом на ім`я Федорець Є.Є., як його представником. На підтвердження своїх повноважень про надання позивачу правової допомоги, адвокатом Федорцем Є.Є. до позовної заяви долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги від 26 вересня 2022 року, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 26 вересня 2022 року.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2021 року у справі № 607/10879/20 дійшов висновку, що адвокат не має встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником були дотримані норми законодавства, а отже вимога відповідача щодо повернення позовної заяви з зазначеної підстави є необґрунтованою.

Щодо вимог відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Суд роз`яснює відповідачу, що якщо суд визначить місце проживання дітей із батьком, то може виникнути підстава для припинення стягнення аліментів на користь матері. Така підстава виникне саме в день набрання законної сили рішенням про визначення місця проживання дітей. Проте ця обставина не може вплинути обов`язок батька утримувати дітей поки ті проживають з матір`ю, а отже й на вирішення даного спору.

Крім того, суд звертає увагу, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Саме в інтересах дітей буде якнайшвидше вирішення даного спору.

Таким чином, суд доходить висновку, що спір про визначення місця проживання неповнолітньої дитини не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі про стягнення аліментів на її утримання, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимоги відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви та зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.12.2023

Суддя В.В. Кокорєв