Справа № 756/9767/23
Провадження № 2/756/4328/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_1 обладнана нею за власні кошти приладом обліку теплової енергії типу «SensorStar2», заводський номер № 24682234. Монтаж вузлів обліку споживання теплової енергії (лічильників тепла) було проведено відповідно до погодженого робочого проекту, складеного спеціалізованою організацією Приватним підприємством «ПП Вік» та погодженого ТОВ «Житлобуд-1», як балансоутримувачем будинку. Вказаний вузол комерційного обліку тепла введений в експлуатацію на підставі відповідного Акта прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення. 04.06.2019 лічильник був повірений ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів». Згідно з вимогами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» оплата за спожиту теплову енергію здійснюється за показаннями засобів обліку теплової енергії. Відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та відповідно до умов договору споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку. Надання їй послуги з опалення та оплата її вартості відбувались відповідно до вказаних вимог закону та правил на підставі виставлених рахунків ПАТ «Київенерго». З 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку АДРЕСА_2 , і, на її думку, вказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями їй платежів КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно із зазначеними нею в особистому кабінеті обсягами споживання . Позивач стверджує, що своєчасно щомісяця передавала показники лічильника та оплачувала рахунки, заборгованості за централізоване опалення в неї не було, в тому числі і в кінці опалювального періоду. Між тим, 30.10.2019 з особистого електронного кабінету позивача на сайті відповідача, зникло поле з інформацією про лічильник, показники не приймали, без будь-якого на те обгрунтування. З вказаного часу відповідач припинив нарахування позивачу плати за спожиту теплову енергію відповідно до фактичних показників лічильника. На звернення позивача про надання роз`яснень щодо підстав зняття з комерційного обліку лічильника теплової енергії було отримано відповідь, що житловий будинок АДРЕСА_2 внутрішньобудинкова система опалення якого не відповідає критеріям, визначеним п. 6 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829, а тому встановлення індивідуальних приладів обліку теплової енергії є неможливим. На думку позивача, посилання на Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, є неправомірним та недоцільним, оскільки прилад обліку теплової енергії в її квартирі був установлений відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, при цьому нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого теплопостачання у опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 24682234), що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі; зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 з листопада 2019 року перерахунок нарахування вартості спожитої теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 24682234), що встановлений в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

29.08.2023 до суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених вимог, серед іншого зазначаючи, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, відповідно до п. 6 якого встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії. Разом з тим, Актом №3/9-2300 від 10.12.2020 встановлено відсутність технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку у будинку АДРЕСА_2 у зв`язку з невідповідністю системи опалення трьом критеріям, визначеним п. 6 вищевказаного Порядку. Тому нарахування позивачеві оплати за надані послуги з централізованого теплопостачання за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. Представник відповідача також звернув увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення, так і теплового балансу будинку в цілому.

Протокольною ухвалою суду від 02.10.2023 підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії закрито, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, при цьому, 07.12.2023 представник позивача - адвокат Звоненко О.О. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якому підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 19.07.1999, зареєстрованого на Київській універсальній біржі.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 03.09.1999 року по теперішній час, що підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру № 167820 від 02.08.2023 та відміткою про зареєстроване місце проживання у паспорті позивача.

На замовлення позивача у 2012 році Приватним підприємством «ПП ВІК» розроблено «Робочий проект обладнання вузла обліку теплової енергії» у квартирі АДРЕСА_1 .

У квартирі АДРЕСА_1 на підставі робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, розробленого Приватним підприємством «ПП ВІК», погодженого ТОВ «Житлобуд-1», встановлений вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 24682234), що підтверджується Актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 28.12.2012, підписаного замовником ОСОБА_1 , підрядником СПД ФО ОСОБА_2 , а також представником постачальника послуг. З вказаного акту вбачається, що теплолічильник повірено Укрметртестстандартом 09.11.2012, вказаний прилад занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У2645-08 та відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 «Теплолічильники. Загальні технічні вимоги». Та зазначено, що дата наступної повірки - 2016 рік.

Відповідно до Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 13.01.2016 вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 24682234) прийнято на облік та опломбовано. Наявність відповідної пломби також підтверджується Актом зняття пломб з вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 04.06.2019.

З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 стало КП «Київтеплоенерго».

06.06.2019 встановлений в квартирі позивача теплолічильник, пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

Згідно з Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 06.06.2019 вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 24682234) прийнято на баланс КП «Київтеплоенерго» та опломбовано після повірки.

До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, станом на 30.10.2019 теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири.

У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 разом з іншими мешканцями будинку зверталася до Київської міської державної адміністрації, КП «Київтеплокомуненерго» з колективною скаргою щодо обліку індивідуальних лічильників тепла КП «Київтеплокомуненерго», у якій просили КП «Київтеплоенерго», зокрема, негайно поновити облік споживання тепла на підставі показників по квартирних засобів обліку з відображенням їх у особистому кабінеті споживача.

Листом Структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 30/30/8052 від 16.12.2021 та Листом Департаменту Житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 058/5/1-08/КО-15583-7051 від 19.12.202019 повідомлено, що колективне звернення мешканців будинку АДРЕСА_2 розглянуто, проте, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також до встановлення та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 № 829, організацією, яка має відповідну ліцензію. Оскільки, згідно наявної у КП «Київтеплоенерго» інформації, у будинку АДРЕСА_2 відсутнє окреме відгалуження системи опалення та відсутня технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку, то нарахування за послугу з центрального опалення всім мешканцям житлового будинку здійснюється за фактично спожиті обсяги теплової енергії згідно з показаннями вузла комерційного обліку пропорційно опалюваній площі квартир.

Згідно з актом обстеження № 3/9-2300 від 10.12.2020 щодо технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , складеного комісією у складі головного інженера ТОВ «Житлобуд-1» Дроздова І.І., ТВО заступника начальника РВЗ № 3 Захарченко І.М., провідного інженера групи контролю договірних умов з юридичними споживачами РВЗ-3 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Лисенка О.В., розводка системи опалення - однотрубна з вертикальною розводкою змішаного типу. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії відсутня.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.

Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.

Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21).

Враховуючи, що зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника, суд вважає, що відповідачем КП «Київтеплоенерго» неправомірно знято з обліку встановлений в квартирі АДРЕСА_1 прилад обліку теплової енергії та, як наслідок, неправомірно нараховано оплату за послугу з постачання теплової енергії без урахування щомісячних показників такого лічильника.

06.06.2019 встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

Аналізуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно з проектом лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування йому оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2020; 2020-2021; 2021-2022; та 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 24682234), є неправомірними.

З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачки приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони протягом 2019-2020; 2020-2021; 2021-2022; та 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 24682234), ураховуючи положення п.10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, відповідно до якого тільки з дати складання відповідачем та підписання сторонами відповідного акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік і опломбування його відповідачем, встановлений в квартирі позивача теплолічильник буде вважатися прийнятим на облік відповідачем, і його показники будуть обов`язковими для врахування відповідачем, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача здійснити позивачу з листопада 2019 року (тобто, з дати зняття лічильника з обліку по дату підписання сторонами відповідного акту про прийняття лічильника на облік і його опломбування), перерахунок нарахування вартості спожитої теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 24682234), що встановлений в квартирі АДРЕСА_1 .

Крім того, ураховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач просить зобов`язати здійснювати нарахування відповідачем відповідно до показань квартирного лічильника, а не загальнобудинкового, суд прийшов до висновку задовольнити вимоги позивача у цій частині та зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1073,60 х 3 = 3220,80 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 2-5, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого теплопостачання у опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 24682234), що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити ОСОБА_1 з листопада 2019 року перерахунок нарахування вартості спожитої теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 24682234), що встановлений в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у дохід держави судовий збір в розмірі 3220 (три тисячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

1. Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2. Відповідач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Київ, пл. І.Франка, буд. 5, ).

Дата складення повного рішення - 17.12.2023.

Суддя М.М. Ткач