Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1444/23
номер провадження 2/695/795/23

04 серпня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря Оніщенко Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Золотоніської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , Золотоніської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він з 1971 року і по даний час зареєстрований та проживає у будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був побудований батьком позивача ОСОБА_2 , який у 1981 році виїхав на роботу в Новосибірську область РФ, де й з 22.03.1982 року зареєстрований у АДРЕСА_2 та в Україну до теперішнього часу не повернувся. В той же час право власності на будинок на момент виїзду ОСОБА_2 оформлено не було. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324180072 від 27.02.2023 року відомості про домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.
Розгляд даної справи здійснюється у порядку загального позовного провадження на підставі ухвали суду від 26.04.2023 року.
Розгляд справи по суті відповідно до ухвали суду від 13.07.2023 року призначений на 04.08.2023 року.
Учасники справи у судове засідання не прибули.
ОСОБА_3 направив до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, оскільки зареєстрований та проживає на території Російської Федерації (адресна довідка адресного бюро УВС Новосибірського облвиконкому від 29.01.1985 року), повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада».
Представник відповідача Золотоніської міської ради по справі звернулась до суду із заявою, відповідно до якої позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити за відсутності представника міської ради.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.
При цьому суд виходить з наступних підстав.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Судом встановлено, що позивач з 1981 року і по даний час зареєстрований та постійно проживає разом із сім`єю в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Акт обстеження матеріально-побутових умов від 24.02.2023 року, складений начальником відділу зв`язку з громадськістю Громадського квартального комітету м. Золотоноші № 26 Головань Л.Б. та свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324180072 від 27.02.2023 року, право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , сусіди позивача, як вищезазначеним актом так і письмовими поясненнями від 13.03.2023 року ствердили, що позивач у цьому будинку постійно проживає разом із сім`єю з 1981 року, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, проводить поточні ремонти у ньому, сплачує комунальні послуги.
Такі показання свідків узгоджуються з обставинами, викладеними позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо добросовісного, відкритого, безперервного володіння ним чужим майном та дослідженими судом письмовими доказами у справі.
Зокрема, добросовісне, відкрите, безперервне володіння позивачем зазначеним будинком підтверджується також страховими свідоцтвами про страхування будівель, що належать громадянам, від 22.09.2000 року, від 12.04.2003 року, від 10.05.2005 року, від 06.05.2006 року, квитанціями та рахунками про оплату ним житлово-комунальних послуг, договором про надання телекомунікаційних послуг від 20.06.2013 року.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю.
Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7.02.2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
П. 11 вказаної Постанови передбачає, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.
Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного суду від 28.04.2020 року, справа № 552/1354/18 володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном..
Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Отже, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що позивач із 01 січня 2001 року відкрито, безперервно володіє спірним будинком, поводячись із ним як власник, тобто більше десяти років та набув право власності на це майно за набувальною давністю, на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України.
Також встановлено безтитульне, без відповідної правової підстави, володіння позивачем зазначеним домоволодінням, власник якого відсутній.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 16, 328, 344, 392 ЦК України, ст.,ст. 10-13, ст.,ст. 19, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 283 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Золотоніської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Середа Л.В.