Справа № 204/3907/23
Провадження № 2/204/1712/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
01 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Токар Н.В.,
при секретарі Кошелюк Д.О.,
за участю прокурора Левченко Я.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа Ольгинська селищна військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа Ольгинська селищна військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів,
Представник позивача Волноваської окружної прокуратури - прокурор Левченко Я.М. у судовому засіданні підтримала позовну заяву та наполягала на її задоволенні.
Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області надіслав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглянути справу без участі представника позивача за документами, наявними в матеріалах справи (а.с.53-54,63,74,75).
Представник третьої особи Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву якою просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.61-62,72).
Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, однак останній про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі.
За таких обставин, суд вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача прокурор Левченко Я.М. у судовому засіданні не заперечувала проти такого вирішення справи.
Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що постановою Волноваського районного суду Донецької області у справі про адміністративне правопорушення №221/6787/20 від 29 грудня 2020 року провадження по справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст.38 КУпАП; вилучені, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року, рибу: судак 37 шт., щука 5 шт., окунь 6 шт., карась 1 шт., рак 210 шт., загальною вагою 20 кг, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Восток Аква Тренд» згідно накладної б/н від 09.09.2020 року, повернуто ОСОБА_1 ; вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року невод L-6, Н-1,5, Ф-20 в кількості 1 шт. повернуто ОСОБА_1 (а.с.16-17). Постанова набрала законної сили 11.01.2021 року про що проставлено відповідну відмітку на самій постанові.
Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови суду та згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року (а.с.18-19), 09.09.2020 року о 23.30 годині на Миколаївському водосховищі біля с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, був виявлений факт незаконного лову риби та раків ОСОБА_1 забороненим сітеснасним знаряддям лову, невод у кількості 1 шт. Лов риби здійснював спільно з помічником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та спіймав рибу: судак 37 шт., щука 5 шт., окунь 6 шт., карась 1 шт., рак 210 шт., загальною вагою 20 кг. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.
Статтею 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи внесені вони цією особою.
Таким чином обставини, встановлені постановою Волноваського районного суду Донецької області від 29.12.2020 року у справі №221/6787/20 є встановленими та не підлягають доказуванню.
Крім того суд зауважує, що за змістом ч.1 ст.38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення , спливу встановленого законом строку.
Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разу відсутності вини особи у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у скоєнні адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.
Статтею 10 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Згідно із ст. 11 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; тощо.
Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Статтею 27 ЗУ «Про тваринний світ» встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Згідно із ст. 34 ЗУ «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.
Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про тваринний світ» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання у встановленому законом порядку мають право: контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу, тощо.
Пунктом 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів знаряддям лову, які виготовлені
Статтею 63 ЗУ «Про тваринний світ», ч. ч. 4, 5 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону, в зв`язку з чим підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Крім того, ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Положенням ч. 3 ст. 40 КУпАП передбачено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею ст. 37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Частиною 1 та пунктом «б» частини 2 статті 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Отже, водні біоресурси, які були незаконно вилучені з природного середовища ОСОБА_1 , а саме, на водоймі - на Миколаївському водосховищі біля с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, є майном Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, на користь якої підлягає відшкодуванню шкода, завдана відповідачем внаслідок порушення законодавства України в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 481 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 1166 ЦК України, ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ЗУ «Про тваринний світ», Правилами любительського та спортивного рибальства, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа Ольгинська селищна військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Токар