Справа № 206/3392/23
Провадження № 6/206/52/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Бублейник В.В.,

за участі старшого державного виконавця - Кутової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарського районного суду міста Дніпропетровська подання Головного державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутової І.О. про примусове входження на територію цілісного майнового комплексу, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2023 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло подання Головного державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутової І.О. про примусове входження на територію цілісного майнового комплексу.

Подання мотивоване тим, що в Самарському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження № 70867448 до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання: наказу 904/963/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 14.07.2022 року; наказу № 904/1868/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 16.11.2022 року; наказу №904/1867/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 16.11.2022 року; Судового наказу № 904/2287/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 12.08.2022 року; наказу № 904/2761/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 17.01.2023 року; наказу № 904/1132/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 06.12.2022 року; Судового наказу № 904/4616/22 виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 17.01.2023 року про стягнення заборгованості з ТОВ «АКАМА» (, адреса: вул. вул. Океанська, 3, м. Дніпро) на користь стягувачів заборгованості у загальному розмірі 6 866 240,55 гри.

Зазначені рішення судів боржником не виконувались тривалий час, у зв`язку із чим постановою державного виконавця від 16.03.2023 оголошено в розшук майно боржника - технологічний транспортний засіб, що не підлягає використанню у вулично-дорожній мережі загального користування, а саме: автонавантажувач ТОYОТА, моделі 02-8FGJF35, 2015 року випуску. Копія постанови направлена на виконання до Самарського відділення поліції ГУ НП України у Дніпропетровській області.

В подальшому встановлено, що вказаний технологічний транспортний засіб та інше майно боржника може перебувати на території цілісного майнового комплексу, власником якого є Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської Ради, а орендарем - ТОВ «ВКФ ВАЗИС» (, зареєстровано за адресою: вул. Океанська,3, м. Дніпро), який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Океанська, 3.

22.03.2023 державним виконавцем складений акт державного виконавця про те, що невстановлені особи, які представились працівниками охорони цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , відмовились надати доступ до складських приміщень державному виконавцю, для перевірки майнового стану боржника в супереч ст. 18 ч. 3 п. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: «Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи Іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Крім того, при вирішенні питання щодо примусового входження на територію цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, слід врахувати те, що для участі у виконавчому провадженні необхідно залучити інших осіб в порядку, визначеному п. 15 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» де зазначено, що під час проведення виконавчих дій державний виконавець має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Враховуючи викладене, старший державний виконавець просив надати дозвіл головному державному виконавцю Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та (або) будь-яким іншим державним виконавцям Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на примусове входження на територію цілісного майнового комплексу за адресою: вул. Океанська,3 в місті Дніпрі за участю інших осіб, залучених до проведення виконавчих дій в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», з метою перевірки майнового стану боржника та у разі виявлення якого проведення опису та арешту майна.

У судовому засіданні головний державний виконавець Кутова І.О. подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення головного державного виконавця Кутової І.О дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 12.12.2022 про стягнення з ТОВ «Акама» на користь ТОВ «Космос» заборгованість за договором транспортного ескпедитування від 01.06.2015 № 235 у загальному розмірі 244 663, 48 грн. (а.с. 4-5).

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 01.12.2022 про примусове стягнення з ТОВ «Акама» на користь ТОВ «Геліус ЛТД» основний борг у розмірі 3691066,72 грн., пеню у розмірі 93 965, 47 грн., 3% річних у розмірі 14575, 36 грн., інфляційні втрати у розмірі 53888, 01 грн. та судовий збір у розмірі 57802,43 грн. (а.с.6).

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 16.11.2022 про примусове стягнення з ТОВ «Акама» на користь ТОВ «Пакетті» 988002,08 грн. заборгованість, 68885, 55 грн. інфляційних нарахувань, 8311, 12 річних та 15977, 98 витрат по сплаті судового збору (а.с.7).

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 12.08.2022 стягнено з ТОВ «Акама» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором 125570, 90 грн., та судовий збір 248,10 грн.(а.с.8-9).

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 14.07.2022 про примусове стягнення з ТОВ «Акама» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 22000, 00 грн. витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481, 00 грн, та витрати на правову допомогуу розмірі 2200, 00 грн. (а.с.10)

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 17.01.2023 про примусове стягнення з ТОВ «Акама» на користь ПАТ «МЕНА ПАК» заборгованість 948055, 06 грн., пеню 157432, 21 грн., судовий збір 16582, 31 грн. (а.с.11).

Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено судовий наказ від 16.11.2022 про примусове стягнення з ТОВ «Акама» на користь Приватного підприємства «Флексолайф» 299187, 25 грн. заборгованості, 44551, 45 грн. інфляційних нарахувань, 5584, 22 грн. річних, та 5239, 84 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с.12).

Відповідно до Акту державного виконавця від 22.03.2023 встановлено, що виходом державного виконавця за адресою боржника: м. Дніпро, вул.Океанська, буд.3, з керівництва ТОВ "АКАМА на місці нікого не було. Особа, яка представилася охоронцем, не надав жодних документів, які б могли засвідчити перебування, його на даній посаді. До складських приміщень, які знаходяться па території, за вище вказаною адресою, можливості доступу та огляду їх в середині, не було надано, пояснюючи тим, що вони не мають права, без присутності керівників, надавати їх для огляду (а.с.3).

Згідно ст. 30 Конституції України, кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те що, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження Конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції.

Згідно п.13 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод проведенні виконавчих дій.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документу всіх можливих виконавчих дій та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду, з`ясувати чи отримано боржником повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій. Також слід з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник чинить перешкоди щодо проведення здійснення виконавцем виконавчих дій, встановити обставини створення перешкод проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій.

Разом з тим, старшим державним виконавцем до матеріалів справи у якості доказів надано лише копії наказів Господарського суду, датовані 2022 роком та Акт державного виконавця, але не надано доказів, які б підтверджували кому саме належить майно за адресою: АДРЕСА_1 , чи хто є орендарем території за зазначеною адресою, чи не належить вона іншим юридичним чи фізичним особам станом на день подання клопотання про примусове входження на територію цілісного майнового комплексу.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що подання Головного державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутової І.О. про примусове входження на територію цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 не обґрунтовано належним чином, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 80, 81, 258-260, 353-355, 439 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутової І.О. про примусове входження на територію цілісного майнового комплексу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Нестеренко