Справа № 463/6299/18 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/73/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в якому з уточненням позовних вимог просила зобов`язати ОСОБА_1 привести належну відповідачу квартиру у відповідність до Технічного паспорту, демонтувавши унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , який розташовано над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 , зобов`язати виконати ремонтні роботи на сходових клітках першого, другого та третього поверхів будинку АДРЕСА_3 в під`їзді № 2 з боку АДРЕСА_4 , а також на сходових клітках першого та другого поверхів центрального під`їзду будинку АДРЕСА_3 та стягнути з останньої на її користь 154284 грн відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн відшкодування моральної шкоди, заподіяних їй внаслідок неодноразових випадків залиття її квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Кодлубай Н.П., вона є власником квартири АДРЕСА_2 .

24 серпня 2018 року було залито квартиру, власником якої вона є, а саме залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м. та кухню площею 15.6 кв.м. Відповідно до актів від 29.08.2018, складених з участю в.о. директора та майстрів виробничної дільниці ЛКП "Управитель, залиття квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 та сходової клітки в будинку АДРЕСА_3 сталося внаслідок необережного користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 вищевказаного будинку, а також, що власником квартири АДРЕСА_7 встановлено унітаз на площі кухні. Власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок залиття квартири житлова площа позивача потребує проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Висновком експертів комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 4525 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.09.2018 встановлено, що вартість відновлюваного ремонту квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 77142 грн. Одночасно, даним висновком встановлено, що влаштування унітазу в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , розташованої безпосередньо над кухнею квартири АДРЕСА_3 категорично заборонено і не відповідає діючим вимогам ДБН. 10 грудня 2018 року мало місце повторне залиття квартири АДРЕСА_2 . Вказане залиття відбулося з квартири АДРЕСА_7 , яка розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_3 , тобто аналогічно, як і у випадку, що мав місце 24.08.2018. Попередньо позивачем були проведені ремонтно-відновлювальні роботи після залиття, яке сталося 24.08.2018, а тому повторне залиття завдало значних пошкоджень нещодавно завершеному ремонту в квартирі. Належна їй квартира АДРЕСА_2 перебуває в оренді відповідно до договору оренди квартири № 1808/2016 від 18 серпня 2016 року, й згідно умов договору орендодавець гарантує відсутність незастережених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням квартири.

Внаслідок залиття в квартирі наявна постійна сирість та пліснява. Діями відповідача, спричиненими пошкодження належного їй майна, їй завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює у 20000 грн. Моральна шкода виразилася в побутових незручностях, які призвели до стану постійної збентеженості, перебування у стані переживання, хвилювання, емоційному неспокої, було порушено звичний спосіб її життя, була реальна загроза втрати орендаря та у зв`язку з цим значного розміру доходу на невизначений час. Окрім приміщення квартири АДРЕСА_3 , внаслідок залиття 24 серпня 2018 року та 10 грудня 2018 року було пошкоджено також сходові клітки як центрального під`їзду будинку, так і під`їзду № НОМЕР_1 з АДРЕСА_4 , які є місцями загального користування всіх мешканців будинку АДРЕСА_3 . Також актом ЛКП «Управитель» від 29.08.2018 встановлено, що причиною залиття квартири позивача та сходових кліток було самовільне встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_7 з порушенням вимог ДБН унітазу. Наведене також підтверджується листом ЛКП «Управитель» від 08.10.2018, з якого вбачається, що ЛКП було встановлено факт самочинних дій відповідача з влаштування туалету, що не спростовується самою ОСОБА_1 . Вищеописане залиття відбулось не водою, а фекаліями, тобто відбувався витік з унітазу, всі наявні акти ЛКП зафіксували сліди залиття як плями жовто-коричневого кольору. Розташування слідів залиття також свідчить про місце встановлення унітазу в квартирі АДРЕСА_7 . Серед технічної документації, зокрема, проекту реконструкції квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_1 , міститься технічний план квартири АДРЕСА_7 , що належить відповідачу. Відповідно до нього на площі квартири АДРЕСА_7 не передбачено унітазу, вказана квартира є частиною комунальної квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 зі спільними вигодами. Також звертає увагу, що зважаючи на масштаби проекту реконструкції, якою передбачено та виконано надбудову 3-х поверхів, відповідач мала можливість передбачити та провести реконструкцію квартири АДРЕСА_7 , встановивши в ній відповідно до вимог ДБН додаткову вбиральню, однак вона цього не зробила. Отже, технічна документація доводить, що розташування кухні в нижчерозташованій на другому поверсі (по відношенню до квартири АДРЕСА_7 на третьому поверсі) квартири АДРЕСА_3 , а також визначення місця розташування вбиральні відповідно до вимог ДБН в квартирі АДРЕСА_9 а свідчить про незаконність дій відповідача з самовільного встановлення унітазу в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , що і стало причиною неодноразового залиття квартири позивача та сходових кліток будинку, спричинивши майнову шкоду. Після повторного залиття квартири позивача та сходової клітки 10.12.2018 орендар квартири відповідача ОСОБА_8 дозволив третій особі ОСОБА_7 сфотографувати самовільно встановлений у квартирі АДРЕСА_7 та його підключення до каналізації, фотографії чого додаються. З фотографій вбачається, що унітаз в квартирі відповідача приєднаний до каналізаційної труби діаметром 30 мм, що може забезпечити лише відвід води. В той час, як для відводу з унітазів передбачено труби та стояки, діаметром 100 мм. В даному випадку така труба та стояк в даному місці квартири відсутні і не передбачені, що й стало причиною залиття. Одночасно, на звернення в ЛКП «Управитель» позивачу надано копії поверхових планів будинку АДРЕСА_3 , де проходять каналізаційні мережі в квартирах АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 . Каналізаційний стояк проходить через кухні квартир, до якого підключені мийки. Аналогічне зафіксовано та підтверджується актом ЛКП «Управитель» від 15.01.2019. Даний стояк є вертикальним, змінювати місце розташування стояка та його конфігурацію категорично заборонено. Щодо долучених до позовної заяви актів, то в обох актах вказано, що залиття сталося з причини необережного користування водопровідною системою в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 . Водопровідна система (мережа) - це трубопроводи, відповідні споруди та устаткування для розподілу і подачі води. У квартиру водопровідна вода поступає по стояках. На невеликій висоті від підлоги роблять врізку з краном в стояк. Від нього починається квартирна водопровідна мережа, що включає в себе квартирний водомірний вузол та саму магістраль трубопроводів. Таким чином, зазначена в актах причина залиття є досить загальною і нечіткою, а тому важко зробити прив`язку до конкретної особи, адже не з`ясовано, чи це власник квартири спричинив таке порушення і передав квартиру в оренду з порушеннями чи сам орендар втрутився в водопровідну мережу, але однозначно можна стверджувати, що таке порушення мало місце в квартирі АДРЕСА_7 . Оглядом квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_7 як працівниками ЛКП, так і експертами під час проведення експертних досліджень встановлено, що унітаз квартири АДРЕСА_7 встановлений над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 . Приміщення, на яке посилається відповідач як «кладова» площею 0,6 м.кв не існує з 2010 року, так як під час перепланування квартири було приєднано до кухні квартири АДРЕСА_3 . Разом з тим, технічна документація на квартиру відповідача доводить, що розташування кухні в нижчерозташованій квартирі АДРЕСА_3 , а також місцерозташування вбиральні в квартирі № «6-6-а» свідчать про незаконність дій відповідача з встановлення унітазу в приміщенні кухні належної їй квартири АДРЕСА_7 . Дійсно експертом встановлено, що унітаз, розташований в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , підключений відповідачем ОСОБА_1 до внутрішньоквартирної каналізаційної мережі діаметром 50 мм через побутову каналізаційну установку системи Спрут, яка в свою чергу, підключена до стояка розміром 100 мм. Однак відповідач упускає, що експертом також встановлено, що призначенням побутової каналізаційної установки системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є перекачування стічної води з санвузлів, кухонь, пральних машин, душових кабін в тих випадках, коли вода самопливом не може відводитись в каналізацію, й у переліку технічних характеристик вказаної системи відсутня функція відводу в каналізацію відходів з унітазів.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , який розташовано над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 140 033 грн відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9725,32 грн судових витрат у справі.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з неповним з`ясуванням обставин справи.

Поза увагою суду залишилося те, що в квартирі АДРЕСА_1 вона не проживає та здає квартиру в найм ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за договором оренди.

Згідно акту залиття квартири від 29.08.2018 причиною залиття квартири позивача стало необережне користування водопровідною системою з боку мешканця, який проживав у квартирі АДРЕСА_7 , а не власника квартири ОСОБА_1 . Вказує, що позивач додав акт про залиття квартири від 29.08.2018, який суттєво відрізнявся від акту, який складався на місці обстеження. В даному акті згадується унітаз, який нібито незаконно нею встановлений. Акт, наданий позивачем, від 29.08.2018 не складався комісією, так як дійсний акт писавався нею від руки. Звідки взявся друкований текст акту відповідачу не відомо. У акті-двійнику від 29.08.2018 року не має жодних відомостей про наявність слідів затоплень, їх місця розташування, кількості та розмірів, відсутня інформація про те, що оглядалася квартира АДРЕСА_1 . Щодо акту від 05.10.2018 року, складеного комісією ЛКП «Управитель», то такий не може братися до уваги, оскільки при його складенні не були залучені ні мешканець квартири АДРЕСА_7 , ні власник цієї квартири. Крім того, акт складено 05.10.2018 і до якого саме факту залиття відноситься дане обстеження невідомо. Апелянт вважає, що висновки зазначені в даному акті не можна прив`язувати до подій 24.08.2018, оскільки з часу складення вищевказаного акту минуло близько двох місяців. Щодо акту від 12.12.2018 року, складеного комісією ЛКП «Управитель», скаржник вказує, що у такому не встановлено ні дати залиття, ні причини залиття, ні конкретної площі залиття, вказано лише факи наявності слідів затоплення. У даному акті не вказано, що це були свіжі сліди залиття. Вважає, що акт від 12.12.2018 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Висновок судового експерта №5703 від 02.09.2020 року викликає сумнів в його об`єктивності, правильності та повноті відповідей на поставлені судом питання відповідно до ували суду, оскільки експертом не встановлено, з якої водонесучої комунікації стався витік рідини, а під час допиту у судовому засіданні експерт сказав, що встановити причину залиття через рік після залиття неможливо. Також скаржник звертає увагу суду на те, що в технічному паспорті від 1996 року на квартиру АДРЕСА_7 в приміщенні під літ. 6-3 була позначена ванна, та у 2016 році ванна з приміщення кухні під літ. 6-3 була перенесена в приміщення коридору під літ. 6-1 квартири АДРЕСА_7 , а в приміщенні комірки під літ. 6-2 був встановлений унітаз. Крім того, відповідно до п. 8.11 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» забороняється при реконструкції і капітальному ремонті розміщувати кухні і санвузли (ванні кімнати, туалети) над і під житловими кімнатами. Кухня квартири АДРЕСА_3 , над якою розміщена ванна кімната квартири АДРЕСА_7 , не є житловою кімнатою. Також скаржник вважає, що встановлена експертом вартість відновлюваного ремонту для усунення виявлених експертом слідів залиття є завищеною, а висновок необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності. Щодо висновку експерта №031/22 від 05.08.2022 року, то такий висновок складений необ`єктивно, упереджено, в інтересах позивача ОСОБА_2 та суперечить обставинам справи. На даний час квартира є житловим приміщенням зі всіма вигодами, у відмінному технічному стані, а тому будь-які рішення органів влади стосовно квартири є втручанням в конституційне право приватної власності. Крім того, скаржник вважає, що пред`явлення позову до неї є безпідставним, оскільки належними відповідачами у справі є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які визнавали свою вину у залитті квартир та здійснили ремонт сходової клітки.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 та представник апелянтаа - ОСОБА_10 скаргу підтримали, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_11 проти скарги заперечила, просила у задоволення скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_7 проти скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Кодлубай Н.П., є власником квартири АДРЕСА_2 .

Власником квартири АДРЕСА_1 , розташованої поверхом вище, є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наявною в матеріалах справи копією поверхових планів будинку.

З актів комісії, складених з участю в.о. директора та майстрів виробничої дільниці ЛКП "Управитель, від 29.08.2018 вбачається, що 24 серпня 2018 року сталося залиття квартири, власником якої є позивач, а саме було залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м та кухню площею 15.6 кв.м. Комісією встановлено, що залиття квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 та сходової клітки в будинку АДРЕСА_3 сталося внаслідок необережного користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 вищевказаного будинку та одночасно встановлено, що причиною залиття квартири позивача та сходових кліток було встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири (в приміщенні кухні) № 6 унітазу.

Згідно Акту ЛКП «Управитель» від 05.10.2018, залиття 24.08.2018 стін та сходових маршів в центральному під`їзді та під`їзді № 2: 1, 2 поверхів сходової клітки центрального під`їзду (з боку АДРЕСА_3 ) та на рівні 2 та 3 поверхів під`їзду АДРЕСА_4 , відбулось з вини відповідача ОСОБА_1 як власника квартири АДРЕСА_7 .

Відповідно до листа ЛКП «Управитель» від 08.10.2018 комісією ЛКП встановлено, що залиття сходової клітки сталось з вини ОСОБА_1 та саме на неї покладається зобов`язання з відшкодування шкоди.

Згідно з актом комісії ЛКП "Управитель від 12.12.2018 по факту залиття 10.12.2018 встановлено, що було повторно залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м, кухню площею 15.6 кв.м та коридор площею 13,4 кв.м. Окрім квартири позивача, з квартири відповідача було повторно залито приміщення сходових кліток як центрального під`зду, так і під`їзду № 2 будинку, що підтверджується, зокрема, листом ЛКП «Управитель» від 08.01.2018. Комісією встановлено, що залиття квартир АДРЕСА_3 та сходових кліток в будинку АДРЕСА_3 сталося з квартири АДРЕСА_7 вищевказаного будинку, власник якої ОСОБА_1 не надала доступу до своєї квартири та не була присутня при обстеженні квартири АДРЕСА_3 .

З листа директора ЛКП «Управитель» від 08.01.2019 № 4 вбачається, що ЛКП «Управитель» на підставі звернення за фактом залиття 10.12.2018 квартири АДРЕСА_2 та прийняття мір до власниці квартири АДРЕСА_1 щодо незаконного встановлення унітазу в даній квартирі над кухнею квартири АДРЕСА_3 повідомило, що працівниками ЛКП «Упарвитель» неодноразо скеровувалися листи власниці квартири АДРЕСА_7 з проханням прибути в ЛКП чи за вказаною в листі адресою з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Але власник квартири АДРЕСА_7 згаданого будинку не реагувала на звернення ЛКП, документів, які б підтверджували факт правомірності влаштуванні туалету на площі коридору даної квартири в ЛКП представлено не було.

У справі проведено три будівельно-технічні експертизи (висновок комісійної будівельно технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 4525 від 27.09.2018, висновок судового експерта Львівського НДІ судових експертиз Мелетича І.В. № 5703 від 02.09.2020, висновок судового експерта Грінько О.І. ТзОВ «Гал-світ» за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 463/6299/18 від 05.08.2022).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У статті статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що надані позивачем акти складені у відповідності до вимог п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та відповідають формі, встановленій у додатку № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У зазначених актах вказано особу, внаслідок дій (бездіяльності) якої здійснено залиття (власник квартири АДРЕСА_7 ) та квартиру, яку залито, причини її залиття - необережне користування внутрішньою квартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 та встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_7 унітазу.

Крім того, факт пошкодження квартири позивача та її причину підтверджують фотографії з місця залиття та фото з квартири відповідача.

Також, зазначене підтверджується висновками судових експертиз (висновок комісійної будівельно технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 4525 від 27.09.2018, висновок судового експерта Львівського НДІ судових експертиз Мелетича І.В. № 5703 від 02.09.2020, висновок судового експерта Грінько О.І. ТзОВ «Гал-світ» за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 463/6299/18 від 05.08.2022).

Згідно з висновком експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022 причинами залиття квартири АДРЕСА_3 та сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 та замокання огороджуючих конструкцій квартири АДРЕСА_1 є необережне користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_7 , а також незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005; п. 18.8 примітка 2, п. 20.2, п. 21.17 ДБН В.2.5-64:2012, на що вказують значні пошкодження сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 біля самовільно влаштованого унітазу та місця влаштування труб для каналізаційних стоків; причиною залиття квартири АДРЕСА_2 10.12.2018 року є незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005: п.18.8 примітка 2, п.20.2, п.21.17 ДБН В.2.5-64:2012, на що вказують значні пошкодження сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 біля самовільно влаштованого унітазу та місця влаштування труб для каналізаційних стоків.

Аналогічні висновки в частині визначення причин залиття квартири позивача викладені у висновках судової експертизи № 4525 від 27.09.2018 та № 5703 від 02.09.2020.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи висновки експертів, суд першої інстанції вірно вказав, що при прийнятті рішення в частині визначення вартості відновлювального ремонту слід також враховувати висновок судового експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022, оскільки експертом було оглянуто та проведено дослідження обох квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 . Дослідження проведено у строк максимально наближений до дати постановлення рішення судом, а тому висновок щодо вартості відновлювального ремонту квартири позивача ґрунтується на актуальних цінах щодо вартості та обсягу таких робіт та становить 140 033 грн. Крім того, відповідачем не було надано будь - яких висновків, які могли спростувати вказаний розрахунок.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заподіяну шкоду (вартість відновлювального ремонту) в розмірі, визначеному висновком експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022, а - 140 033 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, оскільки інші наведені сторонами доводи, не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути враховані при постановленні рішення судом.

Крім того, позивач як власник квартири АДРЕСА_2 , враховуючи неодноразовість випадків її залиття внаслідок винних дій відповідача та встановлену причину залиття, а саме незадовільного функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005; п. 18.8 примітка 2, п. 20.2, п. 21.17 ДБН В.2.5-64:2012, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання належним їй майном шляхом зобов`язання відповідача демонтувати унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , який розташований над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 .

Щодо посилання відповідача на неналежність відповідача, то районним судом вірно зазначено, що такі доводи є хибними та недоведеними, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо спричинення матеріальної шкоди позивачу діями інших осіб, а відтак саме власник квартири, будучи зобов`язаним утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі, зобов`язаний відшкодувати майнову та моральну шкоду, спричинену позивачу пошкодженням її майна.Крім того, судом встановлено, що причиною неодноразового залиття квартири позивача та сходових кліток будинку є незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 .

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вірно виходив з того, що внаслідок неодноразового пошкодження її майна позивачу було завдано моральну шкоду. Розмір моральної шкоди, стягнутої судом відповідає моральним стражданням позивача, які були викликані вимушеними змінами в організації її життя, погіршенням психоемоційного стану, порушенням звичного способу життя.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра