Справа № 138/1148/23
Провадження №:2/138/476/23
10.08.2023 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю секретаря Коріняк К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з позивачем. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В неї вкрай важкий матеріальний стан.
Враховуючи зазначені обставини, позивач просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника, щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.05.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2023 призначено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час там місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 10.08.2023 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке.
21.08.2020 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін спору народилась дитина ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району №2-25/57 від 30.03.2023.
Згідно довідки № 1722 від 10.04.2023 Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РВА позивач перебуває на обліку, як одержувач державної допомоги при народження дитини на доньку ОСОБА_3 , з 01.07.2021. Допомогу призначено до 30.06.2024.
Як стверджує позивач, батько дитини офіційно працює та має дохід.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Зважаючи на викладене вище, а також положення вказаних вище норм, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я, наявності у нього інших утриманців суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повній мірі.
Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 84, 182 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів з дня звернення до суду, а саме 25.04.2023 до досягнення дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. на користь Державної судової адміністрації України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити рішення суду першої інстанції до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя: Т.Б.Київська