Справа № 146/939/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Райковської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 зацікавлена особа Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 червня 1981 року Небіт-Дагським комбінатом «Стройдеталь» Республіки Туркменістан на її ім`я була видана трудова книжка серії НОМЕР_1 . В якій її прізвище зазначено, як « ОСОБА_2 ».

07 травня 1986 року заявниця вийшла заміж, про що в Небіт-Дагському відділі РАЦС Республіки Туркменістан було зроблено актовий запис № 344 та 28 червня 1986 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 відповідно до якого заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

26 квітня 1988 року на підставі свідоцтва про шлюб прізвище завниці у трудовій книжці було виправлено з « ОСОБА_2 на « ОСОБА_3 ».

08 жовтня 2008 року рішенням Томашпільського районного суду даний шлюб було розірвано.

В червні 2023 року заявниця звернулася до Томашпільського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії, однак отримала відмову, оскільки не вбачається належності їй вищезазначеної трудової книжки.

Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявниця позбавлена можливості встановити факт належності трудової книжки, то вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт, належності їй трудової книжки НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду на 24 липня 2023 року.

В судове засідання представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Семко В.М. не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі, заявника та його представника, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі їх представника на підставі наявних у справі матеріалів.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву в якій підтверджує той факт, що ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » і працювала за трудовою книжкою виданою на прізвище « ОСОБА_2 » з наступним виправлення прізвища у трудовій книжці на « ОСОБА_3 » даний факт їй відомий, оскільки вони працювали разом.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву в якій підтверджує той факт, що ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » і працювала за трудовою книжкою виданою на прізвище « ОСОБА_2 » з наступним виправлення прізвища у трудовій книжці на « ОСОБА_3 » даний факт їй відомий, оскільки вони працювали разом.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви представника заявника, свідків та представника зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області області, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, трудової книжки серії НОМЕР_3 .

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта заявниці серії НОМЕР_4 , виданого 14 травня 2016 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області прізвище заявниці вказано, як « ОСОБА_1 » (а.с. 4).

Із копії рішення Томашпільського районного суду від 08 жовтня 2008 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було розірвано.(а.с.6).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 22 січня 2015 року встановлено, що після розірвання шлюбу заявниці залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». (а.с.7).

З копії трудової книжки НОМЕР_3 видно, що в графі прізвище заявниці із « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_3 ».(а.с.08-10).

Із копії свідоцтва серії НОМЕР_6 про народження доньки заявниці ОСОБА_7 встановлено, що її батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Отже, викладені у заяві твердження ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки, судом встановлено та доведено, що трудова книжка НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_8 , дійсно належить ОСОБА_1 , даний факт підтверджується показами свідків та матеріалами справи, а факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення нею пенсії, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_3 , виданої 16 червня 1981 року Небіт-Дагським комбінатом «Стройдеталь» Республіки Туркменістан на ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 15 серпня 2023 року.