У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі судді Макарчука С.М., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (стягнення страхового відшкодування),

Встановив:

12 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій позивач прохає звільнити його від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви; стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 21964 грн. 89 коп. страхового відшкодування; стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 інфляційних витрат в розмірі 1721 грн. 65 коп. пов`язаних з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування; стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 8605 грн. 42 коп.

Позов обґрунтований тим, що 14 квітня 2022 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в м. Кобеляки по вул. Шевченка за участі позивача та ОСОБА_2 автомобіль позивача ВАЗ 21099, днз НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія АБ № 007314 від 14.04.2022, вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" і підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № 207812992.

02 липня 2022 року позивач направив відповідачеві заяву на виплату страхового відшкодування з пакетом документів.

На вимогу представників відповідача 23 червня 2022 року позивачем було подано оригінал звіту експерта про визначення вартості матеріального збитку та квитанції.

Однак, відповідачем на час подання позову виплату страхового відшкодування здійснено не було, про причини затримки у виплаті не повідомлено.

Позовну заяву було подано до Кобеляцького районного суду Полтавської області на підставі ч.6 ст.28 ЦПК України як суду за місцем заподіяння шкоди, тобто місцем вчинення ДТП.

Ухвалою від 17 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху із наданням позивачеві десятиденного строку на усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

28 липня 2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі слід звернути увагу на таке.

Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду, визначивши підсудність спору з огляду на ч.6 ст.28 ЦПК України, якою визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Проте, з позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли із договору страхування щодо стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 4 цього Закону).

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування" та статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування - грошова сума, що виплачується страховиком за умовами майнового страхування і страхування відповідальності з настанням страхового випадку.

Позивач звернувся до суду з позовом на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Із позовної заяви вбачається, що заподіювачем шкоди є водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на час настання ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт». У свою чергу страховик - ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не є заподіювачем шкоди.

Такі правовідносини не стосуються деліктного зобов`язання відшкодування шкоди, оскільки страховик цієї шкоди не заподіював, а стосуються стягнення зі страховика страхового відшкодування за договірним зобов`язанням, що підтверджується і самим змістом позовних вимог.

Таким чином, частина 6 ст. 28 ЦПК України у цих правовідносинах не може бути застосована, оскільки відповідач не є завдавачем шкоди, а виконує виключно договірне зобов`язання за договором страхування.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

На підставі наявної у суду інформації, місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" є м.Київ, вул. Багговутівська, 17-21, що відповідно до адміністративно- територіального поділу відноситься до Шевченківського району м.Києва.

За приписом ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, справа не підсудна Кобеляцькому районному суду Полтавської області, а згідно з територіальною юрисдикцією (за місцезнаходженням відповідача) підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

За таких обставин, справу слід передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А).

Керуючись ст. 27, 28, 31, 187, 261, 353 ЦПК України, суд,

Постановив:

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ЦПК України, ухвала як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України

Суддя