ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6569/23 Справа № 204/7800/22 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року по справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича про скасування заочного рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

У січні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах якого діяв адвокат Сакун В.А. звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна В.А. про скасування заочного рішення суду залишено без руху.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна В.А. про скасування заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - повернуто заявнику. Роз`яснено заявнику його право на повторне звернення до суду з даною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не отримується кореспонденція за вказаною ним адресою, а тому недоліки, зазначені в ухвалі суду від 01 лютого 2023 року не усунуті, наявні правові підстави для повернення заяви про скасування заочного рішення та доданих до неї додатків заявнику.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сакун В.А. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не дочекавшись вручення поштового відправлення відповідачу, повернув заяву останньому. Більш того, ухвала про залишення без руху заяви про перегляд заочного рішення не направлялась на адресу представника відповідача, в зв`язку із чим суд обмежив відповідача у праві на користування правовою допомогою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна В.А. на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з наступних підстав.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від отримання кореспонденції за вказаною ним адресою, а тому недоліки, зазначені в ухвалі суду від 01 лютого 2023 року ним не усунуті.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з їх невідповідністю обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, встановивши, що заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, 01 лютого 2023 року постановив ухвалу про залишення заяви без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху.

Колегією суддів встановлено, що копія ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року про залишення без руху заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна В.А. направлялась для виконання лише на адресу відповідача, тоді як адвокату її копія направлена не була.

Більш того, поштовий конверт, направлений заявникові, було повернуто установою пошти не врученим адресату. Згідно з інформацією, зазначеною у «довідці про причини повернення/досилання» поштового відправлення» наявної на конверті, копію ухвали про залишення позову без руху заявникові не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з підстав «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пунктів 21, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком.

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Водночас, відмітка установи пошти «за закінченням терміну зберігання», як причина повернення листа, не давала суду першої інстанції обґрунтованих процесуальних підстав для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі про існування відповідного судового рішення, зокрема не визначала, що адресат відмовився від отримання ухвали суду, чи що адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, сформульованої в рішенні від 08 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Таким чином, оскільки позивачем у встановлений суддею строк не були усунуті вказані недоліки, дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши, що копія ухвали не направлялась на адресу представника відповідача - адвоката Сакуна В.А., а поштове направлення, яке направлялось на адресу відповідача повернулось з відміткою - "за закінченням терміну зберігання", колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскаржувана ухвала як незаконна підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 268, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко