ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1009/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/598/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

сторін:

прокурора Безкоровайної О.А.,

представника ГУНП в Тернопільській області Поважної Г.В.,

представника позивача Гупала П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/1009/23 за апеляційними скаргами Тернопільської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року (ухвалене суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 28 квітня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: держава в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної, моральної шкоди та втраченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Тернопільської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУНП в Тернопільській області), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: держава в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної, моральної шкоди та втраченої заробітної плати.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що Тернопільською обласною прокуратурою (раніше прокуратурою Тернопільської області) 29 листопада 2017 року зареєстровано кримінальне провадження за № 0000290 за фактом вимагання неправомірної вигоди. Досудове розслідування згаданого кримінального провадження здійснювалося слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області.

05 грудня 2017 року прокурором Тернопільської області повідомлено голові Цеценівської сільської ради Кодьман О.П. про підозру в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будьякої дії з використанням наданої їй влади, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

07 грудня 2017 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за клопотанням слідчого у справі, погодженим прокурором, підозрюваній ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. по 07 год. (за виключенням часу відвідування закладів охорони здоров`я) та покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком у даному кримінальному провадження ОСОБА_3 .

В цей же день слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за клопотанням слідчого, погодженим прокурором у справі, ухвалено судове рішення № 607/15709/17, яким підозрювану ОСОБА_2 відсторонено від посади голови Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

11 грудня 2017 року заступником прокурора Тернопільської області О.Галицьким сесії Цеценівської сільської ради надіслано подання з вимогою провести службове розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення головою Цеценівської сільської ради ОСОБА_2 , вирішивши питання дисциплінарної відповідальності.

На підставі згаданого подання вісімнадцятою сесією сьомого скликання Цеценівської сільської ради прийнято рішення №143 від 19 грудня 2017 року та вирішено провести службове розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення сільським головою ОСОБА_2 .

Окрім цього, 13 грудня 2017 року сімнадцятою сесією сьомого скликання Цеценівської сільської ради було розглянуто подання прокурора від 05 грудня 2017 року, ухвалу суду № 607/15709/7 від 07 грудня 2017 року та прийнято рішення №134, яким відсторонено Цеценівського сільського голову ОСОБА_2 від виконання посадових обов`язків на період досудового розслідування без збереження заробітної плати.

31 січня 2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області Мицьо H.A. складено обвинувальний акт, який в цей же день затверджено прокурором прокуратури Тернопільської області Зварич Т.С. та вручено ОСОБА_2 , після чого скеровано до суду для розгляду по суті.

Факт незаконного оголошення підозри та складання обвинувального акту без достатніх доказів підтверджується вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року, а також ухвалою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року.

Суд першої інстанції визнав докази, надані прокурором, недопустимими та дії свідка ОСОБА_4 - такими, що носять провокативний характер, а за таких обставин ухвалив вирок, яким ОСОБА_2 визнано невинною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та виправдав у зв`язку із недоведеністю того, що в її діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року відносно ОСОБА_2 залишено без змін.

Позивачка зазначила, що внаслідок тривалого перебування під слідством (з дати оголошення підозри 05 грудня 2017 року по день ухвалення рішення апеляційним судом, яке вступило в силу 28 жовтня 2021 року), вона перебувала під слідством 3 роки 10 місяців та 23 дні, а всього 46 місяців та 23 дні. За час перебування в статусі підозрюваної, а потім обвинуваченої, ОСОБА_2 зазнала страждань у вигляді переживань, обмеження спілкування із рідними, друзями, знайомими та її було відсторонено від роботи, що вплинуло на відносини з колишніми підлеглими та жителями села Цеценівка Шумського району Тернопільської області, які виявили їй довіру та обрали сільським головою.

Органом досудового розслідування було подано до суду клопотання, погоджене прокурором, про відсторонення ОСОБА_2 від роботи, на підставі якого судом її було відсторонено від займаної посади голови Цеценівської сільської ради Шумського району. За таких обставин ОСОБА_2 припинила свою трудову діяльність, в результаті чого втратила заробітну плату, що на той час було її єдиним доходом для утримання себе та хворої матері. Дана обставина завдала значної моральної та матеріальної шкоди для подальшого життя сім`ї.

За час відсторонення ОСОБА_2 від роботи, з 13 грудня 2017 року остання втратила заробітну плату, розмір якої підлягає відшкодуванню. У грудні 2017 року ОСОБА_2 було виплачено всього 935.35 грн, однак її заробітна плата на той час становила 4390.00 грн, а тому різниця недоплаченої заробітної плати за грудень 2017 року становить 3454.65 грн.

Оскільки повноваження голови Цеценівської сільської ради Кодьман О.П. закінчувалися у листопаді 2018 року, тому заробітна плата підлягала виплаті ще упродовж одинадцяти місяців 2018 року в загальному розмірі: 11 міс. х 4390.00 грн = 48290.00 грн, а всього: 3454.65 грн + 48290.00 грн = 51744.65 грн.

Не маючи засобів для існування, ОСОБА_2 вимушена була шукати іншу роботу, але після її затримання та відсторонення від посади вона не мала можливості знайти гідну роботу для матеріального забезпечення себе та хворої матері ОСОБА_5 . Окрім цього, вона сплачувала комунальні платежі, витрати за електроенергію, газ, купувала продукти харчування, одяг та інше.

За період відсторонення від посади, перебування під слідством, перебуваючи під постійним психологічним тиском, у позивачки, у зв`язку із постійним незаконним переслідуванням значно погіршився етан здоров`я. Вона змушена була звертатись до лікаря невропатолога, кардіолога та вживати ліки.

Внаслідок змін у щоденному житті, зумовлених викликами до слідчого та численними судовими засіданнями, через відсторонення від посади, ОСОБА_2 не могла здійснювати будьякої діяльності для отримання прибутку, утримувати та забезпечувати на відповідному рівні сім`ю. Окрім того, погіршилися стосунки у сім`ї та з оточуючими. Вона втратила авторитет серед друзів та знайомих.

Окремо зазначає, що значної моральної шкоди зазнала не лише позивачка, а також її сім`я. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . Смерть ОСОБА_6 позивачка пов`язує з незаконним повідомленням їй підозри і врученням обвинувального акту. Саме ці обставини ОСОБА_6 сприйняв такими, що негативно вплинули на авторитет в селі, серед родичів, знайомих і це погіршило його стан здоров`я, оскільки він постійно перебував під психологічним тиском.

Враховуючи всі обставини, позивачка зазначила, що їй, її чоловіку та сину, завдано значну моральну шкоду, яку вона оцінила у розмірі 1000000 гривень.

У зв`язку з наведеним просили суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на її користь матеріальну шкоду в сумі 313055 грн, втрачену заробітну плату в сумі 51744.65 грн та моральну шкоду в сумі 1000000 грн, а всього 1364799.65 грн, що спричинено органами досудового розслідування - ГУНП в Тернопільській області та прокуратурою Тернопільської області (Тернопільська обласна прокуратура).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 513055.00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУНП в Тернопільській області та Тернопільська обласна прокуратура подали на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказують, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга ГУНП в Тернопільській області мотивована тим, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000290 від 29 листопада 2017 року за фактом одержання неправомірної вигоди за ч.3 ст.368 КК України. 01 грудня 2017 року в рамках розслідування вищевказаного кримінального провадження був здійснений огляд та вручення грошових коштів свідку ОСОБА_3 , який в той же день прибув до позивачки ОСОБА_2 , яка перебувала біля приміщення Цеценівської сільської ради в с.Цеценівка, Шумського району Тернопільської області, вул.Підгірна, 3. Отримавши від позивачки рішення сесії Цеценівської сільської ради Шумського району про надання погодження на відведення земельної ділянки з метою передачі її в оренду, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 , а вона прийняла від нього грошові кошти в сумі 1000 доларів США за прийняття заяви та сприяння у видачі рішення Цеценівської сільської ради №121 від 27 листопада 2017 року про надання погодження на відведення земельної ділянки площею 1.8 га з метою передачі ОСОБА_3 в оренду. У зв`язку з одержанням позивачкою грошових коштів, 01 грудня 2017 року о 14 год. 52 хв. було проведене освідування ОСОБА_2 і виявлено у неї грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які їй передав ОСОБА_3 .

З врахуванням вжитих всіх заходів, котрі були проведені органом досудового розслідування, на думку апелянта, немає підстав стверджувати, що в ході досудового розслідування відбувалася протиправна бездіяльність зі сторони слідчих органів поліції. Крім того, вважає безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності, тези позивачки про сфальсифіковані відносно неї звинувачення, адже саме її дії з отримання грошових коштів від ОСОБА_3 призвели до пред`явлення їй підозри за ч.3 ст.368 КК України.

Також зазначає, що сам факт закриття кримінального провадження у справі за відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій відповідача. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.

Звертає увагу на те, що позивачка не надала доказів того, що посадовими особами СУ ГУНП в Тернопільській області вчинено будьякі протиправні дії стосовно неї під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000290.

Стосовно моральної шкоди, вказує на те, що в позовній заяві відсутня аргументація позивачки щодо розрахунку її розміру, що унеможливлює задоволення позову.

Сам факт наявності виправдувального вироку не є доказом заподіяння позивачці моральної шкоди та беззаперечною підставою для її відшкодування. На дані правовідносини жодним чином не розповсюджується презумпція моральної шкоди. Право на відшкодування моральної шкоди реалізується шляхом процесуального доведення її наявності та чіткого розрахунку суми відшкодування.

Крім цього, позивачкою неправильно обраховано строк її перебування під слідством та судом. Так, у позові вона зазначає, що даний строк становить 46 місяців і 15 днів. Однак, виходячи з матеріалів справи, обвинувальний акт було складено 31 січня 2018 року, а тому саме з цієї дати слід обраховувати такий строк.

19 квітня 2021 року Шумським районним судом постановлено виправдувальний вирок, яким позивачку визнано невинуватою. На даний вирок прокуратурою Тернопільської області подано апеляційну скаргу, після розгляду якої ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 вирок Шумського районного суду залишено без змін. Оскільки вказана ухвала набрала законної сили з моменту проголошення, відповідно з 28 жовтня 2021 року кримінальне переслідування позивачки закінчилось, а касаційне провадження так і не було відкрите.

Вважає, що позивачка не надала переконливих доказів, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між діями органу досудового розслідування та завданою їй шкодою.

Також звертає увагу суду на той факт, що відсторонення позивачки від посади відбулось саме на основі рішенням Цеценівської сільської ради, оскільки в ЄДРСР відсутні будьякі ухвали суду про таке відсторонення, а отже органи досудового розслідування не були ініціаторами такого відсторонення. Тому представник відповідача вважає, що всі спори між Цеценівською сільською радою та ОСОБА_2 остання могла вирішувати в судовому порядку самостійно в рамках трудового законодавства.

У зв`язку з наведеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року скасувати.

Апеляційна скарга Тернопільської обласної прокуратури мотивована тим, що здійснення слідчих дій у ході розслідування кримінального провадження належить до повноважень органів досудового розслідування відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Жодних фактів застосування органами досудового розслідування до ОСОБА_2 морального чи фізичного впливу, суттєвого обмеження її прав чи свобод, не наведено. Здійснення слідчих та процесуальних дій у ході досудового розслідування кримінального провадження, в т.ч. застосування запобіжних заходів, належить до повноважень органів досудового розслідування згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства.

В ході досудового розслідування були достатні підстави, передбачені ст.177 КПК України, застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. Згідно положень КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Таким чином, застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід був цілком виправданим та необхідним за наведених вище причин, що підтверджено ухвалою суду.

Належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували зміст заподіяної моральної шкоди (висновок спеціалістів про те, чи стало перебування ОСОБА_2 під слідством і судом, а також проведення інших процесуальних дій, психотравмуючою ситуацією для неї); характер, обсяг і тривалість моральних страждань, наявність та істотність вимушених змін у її життєвих стосунках; причинно-наслідковий зв`язок між діями та рішеннями органів досудового розслідування, прокуратури та заподіяною моральною шкодою і понесеними психічними стражданнями, позивачкою не долучено.

Твердження ОСОБА_2 про порушення нормальних життєвих зв`язків, погіршення відносин з оточуючими, що спричинили вимушені зміни у повсякденному житті, перебування під постійним психологічним тиском, понесені душевні страждання тощо, всупереч ст.81 ЦПК України відповідними доказами, які б слугували підставою для відшкодування їй моральної шкоди у підвищеному розмірі, не підтверджені та суду не надані.

У зв`язку з наведеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційні скарги від сторін по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні прокурор Безкоровайна О.А. та представник ГУНП в Тернопільській області Поважна Г.В. подані апеляційні скарги підтримали, зіславшись на мотиви, викладені у них.

Представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_7 проти апеляційних скарг заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №1 від 12 листопада 2015 року вирішено: повідомлення голови сільської виборчої комісії про результати виборів і визнання повноважень сільського голови та депутатів сільської ради взяти до відома; вважати з цього моменту офіційно початок повноважень Цеценівського сільського голови Кодьман Оксани Петрівни і депутатів сільської ради, обраних 25 жовтня 2015 року; припинення повноважень сільського голови ОСОБА_8 і депутатів сільської ради сьомого скликання; присвоїти Цеценівському сільському голові Кодьман Оксані Петрівні ранг 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

05 грудня 2017 року прокурором прокуратури Тернопільської області Перч В. сесії Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області надіслано лист № 04/2/41188вих, яким повідомлено про складення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України стосовно ОСОБА_2 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/15709/17 від 07 грудня 2017 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області Мицьо Н.А., погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області Єдинак І.В., про відсторонення від займаної посади підозрюваної ОСОБА_2 задоволено. Відсторонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від посади Цеценівського сільського голови Шумського району. Строк дії ухвали встановлено до 00 год. 00 хв. 05 лютого 2018 року.

08 грудня 2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області Мицьо Н.А. надіслано Цеценівській сільській раді лист № 13680/9/22017, яким повідомлено, що 07 грудня 2017 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановським Ю. І. винесено ухвалу про відсторонення ОСОБА_2 від займаної посади Цеценівського сільського голови Шумського району Тернопільської області терміном на 2 місяці. Про вжиті заходи щодо виконання рішення суду слідчий просила письмово повідомити СУ ГУНП в Тернопільській області в трьохденний термін після отримання ухвали.

11 грудня 2017 року заступником прокурора Тернопільської області Галицьким О.В. складено подання (в порядку ч.3 ст.65 ЗУ «Про запобігання корупції») за №32413вих17, яким сесії Цеценівської сільської ради повідомлено, що прокурором Тернопільській області 05 грудня 2017 року повідомлено голові Цеценівської сільської ради ОСОБА_2 про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_3 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 27155.80 гривень, за прийняття заяви, сприяння у видачі рішення Цеценівської сільської ради №121 від 27 листопада 2017 року про надання погодження на відведення земельної ділянки площею 1.8 гектара з метою передачі в оренду ОСОБА_3 , та його підписанню. З огляду на викладене, керуючись статтями 1, 65 Закону України «Про запобігання корупції», заступник прокурора просив організувати проведення службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення головою Цеценівської сільської ради ОСОБА_2 , вирішити питання дисциплінарної відповідальності її та особи, уповноваженої на запобігання та протидію корупції у сільській раді, розробити заходи, спрямовані на підвищення ефективності роботи з вказаних питань; висновок службового розслідування та копії наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб надіслати в прокуратуру Тернопільської області не пізніше 12 січня 2018 року.

Згідно первинного листа непрацездатності серії АГЛ № 705686, виданого КЗ «Шумський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 з 12 грудня 2017 року до 16 грудня 2017 року перебувала на амбулаторному лікуванні через загальне захворювання.

Рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №134 від 13 грудня 2017 року відсторонено Цеценівського сільського голову ОСОБА_2 від виконання посадових обов`язків на період досудового розслідування без збереження заробітної плати.

Рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №143 від 19 грудня 2017 року вирішено провести службове розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення сільським головою ОСОБА_2 . Для проведення службового розслідування утворено комісію з проведення службового розслідування.

03 січня 2018 року Комісією з проведення службового розслідування, створеною рішенням сесії Цеценівської сільської ради №143 від 19 грудня 2017 року «Про проведення службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення сільським головою ОСОБА_2 » вирішено, керуючись ст.65 Закону України «Про запобігання корупції», ст.135 та ст.147 КЗпП передати матеріали службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення сільським головою ОСОБА_2 на розгляд сесії сільської ради.

Рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №145 від 11 січня 2018 року «Про висловлення недовіри Цеценівському сільському голові ОСОБА_2 та дострокове припинення її повноважень» дострокового припинено повноваження сільського голови сьомого скликання ОСОБА_2

31 січня 2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області Мицьо Н.А. складено, а прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Тернопільської області Зварич Т.С. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000290 від 29 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У обвинувальному акті вказано, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (в редакції Закону № 1261VII від 13 травня 2014 року; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1698VII від 14 жовтня 2014 року; 770VIII від 10 листопада 2015 року; № 889VIII від 10 грудня 2015 року) одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Вироком Шумського районного суду Тернопільської області у справі №609/129/18 від 19 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні ОСОБА_2 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року вказаний вирок залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у справі №609/129/18 від 21 грудня 2021 року касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто прокурору у зв`язку із відмовою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури Божка О. від поданої прокурором нижчого рівня касаційної скарги.

Постановою восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №857/2859/19 від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 1940/1732/18 залишено без змін. Колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права; з твердженням суду першої інстанції про те, що депутати місцевої ради представляють волевиявлення відповідної територіальної громади, тобто володіють представницькими функціями, в той час як місцевий голова є посадовою особою, яка обирається та повноваження якого припиняються у передбачений законом спосіб; з твердженням суду першої інстанції про те, що позивачем не заявлено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №145 від 11 січня 2018 року, що стало підставою для звільнення позивача як такого, а тому при розгляді спірних правовідносин слід виходити з правомірності процедури звільнення та поновлення позивача на займаній посаді; з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про стягнення з Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу до задоволення також не підлягає, оскільки у задоволенні позовної вимоги про поновлення позивача на посаді Цеценівського сільського голови Шумського району Тернопільської області відмовлено.

Комунальним закладом Шумської міської ради «Шумський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кодьман О.П. видавалися довідки:

- 13 лютого 2018 року про те, що ОСОБА_2 хворіє. Діагноз: хронічний обструктивний бронхіт з частими загостреннями ІІ ст. ДН ІІ ст. Ішемічна хвороба серця. Кардіосклероз. Стенокардія напруги І ФК;

- 19 липня 2018 року про те, що ОСОБА_2 дійсно знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря і постійно амбулаторно лікується. Діагноз: ХОЗЛ ІІ ст. Дифузний пневмофіброз. ІХС. Стенокардія напруги. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Астено-невротичний синдром;

- 17 вересня 2018 року №124, згідно якої ОСОБА_2 дійсно знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря і постійно амбулаторно лікується. Діагноз: ХОЗЛ ІІ ст. Дифузний пневмофіброз. ІХС. Стенокардія напруги. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Астено-невротичний синдром;

- 29 грудня 2018 року про те, що ОСОБА_2 знаходиться під спостереженням в КНП в сімейного лікаря ОСОБА_9 . Діагноз: ІХС. Кардіосклероз. Стенокардія напруги ІІ ФК. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Помірний кардіоваскулярний ризик. СН ІІ А. Д1 ІІ ст. на ґрунті гіпертонічної хвороби з цефалічними і вестибулярними пароксизамами. ХОЗЛ ІІ ст. група В в стадії нестійкої ремісії. ДН ІІІ ст.

07 грудня 2018 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області видано довідку №153 про те, що по даних, якими володіє сільська рада, рішення чи розпорядження, що видавались ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді Цеценівського сільського голови, не були оскаржені, опротестовані і не визнавались протиправними.

07 грудня 2018 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області видано довідку №154 про те, що по даних, якими володіє сільська рада, ОСОБА_2 на час роботи на посаді Цеценівського сільського голови до адміністративної відповідальності не притягувалась. На виконання подання прокурора Тернопільської області О.Галицького на засіданні сесії сільської ради 09 січня 2018 року розглядалось питання притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності Обговоривши дане питання, враховуючи нововиявлені факти порушень, депутати прийняли рішення висловити ОСОБА_2 недовіру. Рішенням сесії сільської ради №145 від 11 січня 2018 року ОСОБА_2 було висловлено недовіру.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 22 жовтня 1988 року Цеценівською сільською радою Шумського району, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб.

16 травня 2016 року ОСОБА_6 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 видано посвідчення НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер у віці 52 роки, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 вересня 2019 року виконавчим комітетом Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

04 серпня 2022 року ОСОБА_11 заступником начальника управління начальником Шумського відділу соціального забезпечення №1 управління соціального захисту населення Кременецької РДА Сергеєвою А. видано довідку про отримання допомоги, згідно якої ОСОБА_11 , 1989 року народження, перебуває на обліку в Шумському відділі соціального забезпечення №1 управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації та йому на підставі Постанови КМУ № 832 від 26 липня 1996 року з 12 січня 2012 року до 06 грудня 2049 року призначено допомогу по догляду за особою похилого віку, якій виповнилося 80 років за ОСОБА_5 , 1931 року народження.

29 грудня 2022 року директором Шумської районної філії Тернопільського ОЦЗ Ванжула Н.В., видано довідку №824 про те, що ОСОБА_2 не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна.

29 грудня 2022 року Шумською міською радою Тернопільської області видано довідку № 344, згідно якої склад сім`ї ОСОБА_2 : син ОСОБА_11 , 1989 року народження, мати ОСОБА_5 , 1931 року народження.

29 грудня 2022 року Шумською міською радою Тернопільської області видано характеристику № 345, згідно якої ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 разом із матір`ю та сином. Вдова. Покійний чоловік ОСОБА_6 був учасником бойових дій. Проживаючи в селі Цеценівка ОСОБА_2 проявила себе трудолюбивою, ввічливою. Бере активну участь в громадському житті села. Обрана депутатом Шумської міської ради.

02 січня 2023 року комунальним некомерційним підприємством Великодедеркальської сільської ради «Великодедеркальська комунальна лікарня» видано довідку № 1 про те, що ОСОБА_5 , 1931 року народження, дійсно хворіє: ІХС, кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 2 ступеня. Гіпертензивне серце. Помірний КВР. СН ІІ А ст. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з цефалічними і вестибулярними пароксизамами на ґрунті церебрального атеросклерозу і гіпертонічної хвороби. Рекомендовано: постійне лікування.

Згідно довідки № 0303/27, виданої Шумською міською радою Тернопільської області 05 січня 2023 року, заробітна плата ОСОБА_2 на посаді Цеценівського сільського голови становила:

за період листопада грудня 2015 року - 4496.82 грн;

січня грудня 2016 року - 39668.05 грн;

січня грудня 2017 року - 50472.92 грн,

лютого 2018 року - 6528.15 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закону…) передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Частиною другою статті 1 Закону… встановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону… право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Статтею 4 Закону… встановлено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пункт 2 частини другої статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відповідно до частин другої та третьої статті 13 Закону… розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Вказана норма закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Пунктом 1 статті 2 Закону… встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, проте суд також має оцінити надані позивачем докази, визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що внаслідок незаконного перебування під слідством, враховуючи ухвалення судом виправдувального вироку, позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, є правомірним.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 383/596/15.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлена мінімальна заробітна плата у розмірі: з 1 січня - 6700 грн 00 коп.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 посилалася на виправдувальний вирок стосовно неї, що стало причиною стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 перебувала під слідством з 05 грудня 2017 року (повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України) і до 28 жовтня 2021 року (виправдувальний вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року відносно ОСОБА_2 набрав законної сили), тобто 46 місяців та 23 дні.

Таким чином, мінімальний розмір моральної шкоди, який підлягає до відшкодування складає 313171.00 грн. (46 місяців х 6700.00 грн = 308200.00 грн, 6700.00 грн / 31 день жовтня 2021 року х 23 дні = 4971.00 грн).

Разом з тим, звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка просила стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури 313055.00 грн, а в подальшому, як уточнив адвокат Гупало П.М. 1000000.00 грн.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року в справі № 522/6228/19.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди за час перебування позивачки під слідством та судом, суд першої інстанції правильно застосував положення частини третьої статті 13 Закону…

Зокрема, визначив розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи характер і обсяг душевних і психічних страждань позивачки, те, що незаконні дії органів досудового розслідування завдали їй моральної шкоди.

Моральною шкодою визнаються душевні страждання, заподіяні позивачеві внаслідок пред`явлення обвинувачення, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та незаконного тривалого перебування під слідством і судом з 05 грудня 2017 року до 28 жовтня 2021 року, що призвело до погіршення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, діловими партнерами, інших негативних наслідків морального характеру, а саме: перебування позивача у постійному стресовому стані, не могла виконувати роботу, яка б відповідала її кваліфікації, та відповідно не отримувала достатнього заробітку, який би забезпечував її мінімальні життєві потреби, втрату можливості, необхідність витрачати весь свій час на забезпечення захисту від незаконного обвинувачення, відновлення життєвих та ділових зв`язків, ділової репутації.

Крім того, позивачка зазнала моральних та фізичних страждань через погіршення стану її здоров`я, що підтверджується медичними довідками.

ОСОБА_2 з 12 листопада 2015 року була призначена Цеценівським сільським головою Шумського району Тернопільської області, виконувала покладені на неї обов`язки належним чином, рішення чи розпорядження, що видавались позивачкою, перебуваючи на посаді Цеценівського сільського голови, не були оскаржені, опротестовані і не визнавались протиправними. Також ОСОБА_2 на час роботи на посаді Цеценівського сільського голови до адміністративної відповідальності не притягувалась. За свою роботу позивачка отримувала заробітну плату, мала авторитет та повагу на виборній посаді. Водночас, 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 прокурором Тернопільської області складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У зв`язку з цим до позивачки було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, згідно ухвал слідчих суддів ОСОБА_2 відсторонили від займаної посади та застосували до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із забороною залишати житло в період доби з 22 год. до 07 год. (за виключенням часу відвідування закладів охорони здоров`я) та покладено відповідні обов`язки. Такі дії органу досудового розслідування стали причиною проведення стосовно позивачки службового розслідування. 03 січня 2018 року комісією з проведення службового розслідування вирішено передати матеріали службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення сільським головою ОСОБА_2 на розгляд сесії сільської ради. Рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області №145 від 11 січня 2018 року «Про висловлення недовіри Цеценівському сільському голові ОСОБА_2 та дострокове припинення її повноважень» достроково припинено повноваження сільського голови сьомого скликання ОСОБА_2 . З 05 грудня 2017 року до 28 жовтня 2021 року позивачка перебувала під слідством, в подальшому відвідувала судові засідання, не могла виконувати роботу, яка б відповідала її кваліфікації, та, відповідно, не отримувала достатнього заробітку, який би забезпечував її мінімальні життєві потреби, її спосіб життя змінився, як і стосунки із колегами по роботі, односельцями, рідними, погіршився стан здоров`я. Ці всі обставини у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_2 пережила душевні страждання, які мають бути оцінені в матеріальному виразі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано дійшов до переконання, що моральна шкода в розмірі 513055.00 грн буде співмірна із перенесеними ОСОБА_2 моральними стражданнями та відповідає принципу розумності та справедливості.

Доводи апелянтів про те, що відповідно до вироку Шумського районного суду Тернопільської області у справі №609/129/18 від 19 квітня 2021 року, яким ОСОБА_2 визнано невинною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не встановлено факту незаконних дій органів досудового розслідування, колегія суддів відхиляє, оскільки закриття кримінального провадження щодо фізичної особи з реабілітуючих підстав є підтвердженням незаконних дій органів досудового розслідування, які в судовому порядку додатково не потрібно такими визнавати.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 641/8857/17.

Інші доводи апеляційних скарг ГУНП в Тернопільській області та Тернопільської обласної прокуратури є аналогічними викладеним у відзивах на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Тернопільської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 14 серпня 2023 року.

Головуючий

Судді