РІШЕННЯ

Іменем України

10.08.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого:судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Титикайло І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

26.06.2023 року до суду надійшла заява від відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідно до якого просила стягнути з позивача на її користь 25000,00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з поданою заявою, від представника позивача до суду надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в яких просила відмовити у задоволенні заяви відповідача.

Мотивує таке тим, що процесуальний закон не передбачає обов`язку відшкодовувати витрати на правову допомогу особою, що має право на відшкодування судових витрат за рахунок держави. Вказує, що ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору за позовом про поновлення на роботі, є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу як інвалід-постраждалий учасник Революції Гідності. Окрім цього, зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач очікував понести витрати на правову допомогу у розмірі орієнтовно 10000,00 грн., що, на їх думку, також є завищеною сумою, оскільки справа не є складною і мала розглядатись в порядку спрощеного провадження; підготовка відзиву та заперечення не потребували значних затрат часу, готувались і підписувались адвокатом Матушеком В.В. та їх вартість, на думку представника позивача, не може перевищувати 2000,00 грн. та 1000,00 грн. відповідно. Щодо участі представника відповідача у судових засіданнях зазначає, що їх кількість залежала від самого відповідача, оскільки справа неодноразово відкладалась через неявку свідків - працівників відповідача та з метою забезпечення особистої участі відповідачки в режимі відеоконференції , однак остання ухилилась від такої участі. Вказує, що щонайменше чотири судові засідання відбулись додатково через зловживання відповідачем своїи процесуальними правами, а інші три судові засідання тривали по часу не білье години та їх адекватна вартість, на думку представника позивача, не може перевищувати 3000,00 грн. Таким чином, у поданих запереченнях зазначається, що вартість наданої правової допомоги не може перевищувати 6000,00 грн., зважаючи на те, що справа не є складною, основні процесуальні документи готував адвокат зі стажем 3 роки на дату підготовки таких, участь представника відповідача у судових засіданнях зводилась до тих самих пояснень, що були викладені у зазначених вище процесуальних документах.

Враховуючи вищевикладене, вказує, що витрати на правову допомогу не можуть бути стягнені за рахунок позивача, який має право на судові витрати за рахунок держави та їх розмір не є обгрунтованим та адекватним, зважаючина те, що справа є малозначною та нескладною.

Позивач в судове засідання не з`яивився, однак від такого надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак представник такої просила проводити судове засідання без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подану відповідачкою заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вже зазначалось, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Разом з тим, з вищевказаного рішення вбачається, що судом не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої (правової) допомоги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 29 вересня 2022 року укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Сенатор", клієнт доручає, а об`єднання через своїх учасників, перелічених у договорі, зобов`язується надавати йому, згідно з умовами даного договору, комплексну правову допомогу та здійснювати захист (представництво) тощо прав і законних інтересів клієнта та надавати йому необхідну юридичну допомогу, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти вказані послуги та оплатити їх на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1 вищевказаного договору об`єднання через своїх учасників надає правову допомогу клієнту, а саме: а) підготовка від імені клієнта проекту відзиву у справі №465/4037/22 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, формування додатків до відзиву; б) представництво інтересів клієнта у Франківському районному суді м.Львова при розгляді справи №465/4037/22, в) підготовка до судових засідань; складення інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру від імені клієнта у справі №465/4037/22.

Як вбачається з п.4.1, 4.2 Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 29 вересня 2022 року ціна договору становить загальну вартість послуг об`єднання, які будуть надані на користь клієнта впродовж строку дії договору та становить: за надання послуг, визначеному у п.а) п.2.1 даного договору - 7000,00 грн.; за надання послуг в обсязі, визначеному у п.б) п.2.1 даного договору - 1500,00 грн. за участь у кожному судовому засіданні у справі; за надання послуг в обсязі, визначеному у п.в) п.2.1 даного договору - 1500,00 грн. за кожну підготовлену заяву, скаргу, процесуальний та інший документ правового характеру у справі; у випадку, якщо за результатами виконання даного договору буде досягнуто його мету (прийнято судове рішення на користь клієнта), клієнт додатково сплачує об`єднанню гонорар у розмірі 10000,00 грн.

Пунктом 4.4 вказаного договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги (юридичних послуг) сторонами складається акт приймання наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін; в акті вказується обсяг наданої об`єднанням правової допомоги (юридичних послуг) і її вартість з урахуванням вимог п.4.2 даного договору.

На виконання умов договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 29 вересня 2022 року надано акт про надання правової допомоги (приймання наданих послуг) №1 від 19.06.2023 року, згідно якого Адвокатським об`єднанням "Сенатор" надано Фізичній особі-підприємцю наступні послуги - підготовка відзиву та формування додатків до відзиву вартістю 7000,00 грн.; підготовка від імені клієнта заперечень на відповідь на відзив вартістю 1500,00 грн.; підготовка від імені клієнта заперечень проти задоволення заяви представника позивача про виклик та допит свідків вартістю 1500,00 грн.; підготовка від імені клієнта заперечень проти задоволення уточненої заяви представника позивача про виклик та допит свідків вартістю 1500,00 грн.; підготовка від імені клієнта клопотання про долучення доказів вартістю 1500,00 грн.; представництво інтересів клієнта у Франківському районному суді м.Львова та участі у 7 судових засіданнях загальною вартістю 10500,00 грн.; підготовка від імені клієнта заяви про відшкодування витрат на правову допомогу вартістю 1500,00 грн.. Загальна вартість послуг складає 25000,00 грн.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Судом встановлено, що адвокатом Адвокатського об`єднання "Сенатор" - Матушек В.В. дійсно підготовлено відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, заперечення проти задоволення заяви представника позивача про виклик та допит свідків, адвокатом Адвокатського об`єднання "Сенатор" - Рісною Ю.Б. підготовлено заперечення проти задоволення уточненої заяви представника позивача про виклик та допит свідків, складено клопотання про долучення доказів та заяву про відшкодування витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Щодо розміру компенсації судових витрат на правничу допомогу судом береться до уваги наступне.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Судом при вирішенні заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу враховано складність даної справи, обсяг робіт, проведених адвокатами Адвокатського об`єднання "Сенатор", критерії розумності їхнього розміру.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих ФОП ОСОБА_1 адвокатами Матушек В.В. та Рісною Ю.Б. послуг, а також подані документи, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 5000,00 грн.,що відповідає критерію реальності наданих адвокатами послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатами на надання правової допомоги, такий розмір витрат на правничу допомогу є розумним та не завищеним.

Суд не бере до уваги покликання представника позивача на те, що процесуальний закон не передбачає обов`язку відшкодовувати витрати на правову допомогу особою, що має право на відшкодування судових витрат за рахунок держави, враховуючи наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи при поданні позову позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», що було враховано судом при прийнятті рішення від 16.06.2023 року, оскільки судовий збір вказаним рішенням віднесено за рахунок держави.

Разом з тим, з наведеного у мотивувальній частині даного рішення вбачається, що позивач, як сторона у справі, звільняється лише від сплати судового збору, а що стосується інших судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, то чинним законодавством України не передбачено звільнення осіб з інвалідністю 2 групи - постраждалих учасників Революції Гідності від покладення обов`язку відшкодувати їх іншій стороні, у випадку ухвалення рішення на користь такої особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ у справі №6-1544цс17 від 18.10.2017.

За таких обставин, оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, відповідачка понесла судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 5000,00 гривень, оскільки саме такий розмір судових витрат є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. понесених судових витрат на професійну правову допомогу.

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 червня 2023 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.