Справа № 202/4768/23
Провадження № 2/202/1461/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/4768/23 за позовом

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 29-Н від 25.01.2001 вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . У належному їй будинку окрім неї також зареєстровані - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не є членами її сім`ї або родичами, і які у будинку не мешкають з січня 2002 року, без поважних причин. Враховуючи викладене просила суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Відповідачі своїм процесуальним правом не скористалися та відзив на позов не подали.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового розгляду без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.316 ч.1, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 29 Н від 25.01.2001 ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

Згідно домової книги та довідок про реєстрацію місця проживання особи № 2700, 2701 від 20.03.2023, у будинку АДРЕСА_2 , з 27.07.2001 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18.07.1994 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачі по справі.

Згідно акту про фактичне місце проживання № 48 від 27.02.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мешкають за місцем реєстрації з січня 2002 року.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є членами сім`ї власника будинку, фактично звільнивши будинок, дій щодо зняття реєстрації не вчинили та на теперішній час зареєстровані у будинку АДРЕСА_2 .

При таких обставинах, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_2 , задовольнивши позовні вимоги.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.4, 10, 19, 81, 89, 141, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. О. Михальченко