Справа № 738/621/23
№ провадження 2/738/141/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретарів судового засідання Зубкович Н. Ф., Минець П. Д., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

26 квітня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідачка ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала Заяву б/н від 23 липня 2010 року. Позивач вважає, що при укладенні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вважає, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором: відкрив картковий рахунок, надав у користування кредитну картку, збільшив кредитний ліміт до 30 000,00 грн, тобто надав відповідачці можливість розпорядитись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка порушила умови кредитного договору, не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості та станом на 29 січня 2023 року має заборгованість - 39 184,94 грн, яка складається із 31 897,24 грн заборгованості за кредитом, 7 287,70 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Позивач, посилаючись на положення статтей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615,629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23 липня 2010 року в розмірі 39 184,94 грн та судові витрати, понесені при зверненні до суду (арк. с. 1-2).

18 травня 2023 року від представника позивачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник позивачки просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що Анкета заява від 23 липня 2010 року, яка знаходиться у матеріалах справи, не містить даних щодо визначеного розміру кредитного ліміту та процентної ставки, умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру Відповідачка просила за цією заявою оформити їй депозитну картку. Отже у цій справі відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді взагалі отримання кредиту чи його умови. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку на підставі яких банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування, які є невід`ємною частиною договору відповідачка не підписувала та з ними не ознайомилася, а тому вони не є складовими договору. Взагалі, будь-який договір кредитування відповідачкою із банком не укладався (арк. с. 75-78).

12 червня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги (арк. с. 88-92).

Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка, представник відповідачки просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23 липня 2010 року в розмірі 39 184,94 грн, посилався на: Розрахунок заборгованості; Виписку по рахунку; Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; Довідку про видані картки; копію Заяви позичальника; Витяг з «Тарифів»; Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг»; копію Наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг».

Дослідженням доданих до позовної заяви доказів, суд встановив, що 23 липня 2010 року відповідачка ОСОБА_1 підписала та подала до ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідачка просила надати їй послугу «Ощадкнижка (депозит)» (арк. с. 15).

У Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23 липня 2010 року зазначено, що станом на 29 січня 2023 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 39 184,94 грн, яка складається із 31 897,24 заборгованості за простроченим тілом кредиту, 7 287,70 грн заборгованості за простроченими відсотками (арк. с. 6-12).

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 , зазначено про здійснення операцій: «старт карткового рахунку» НОМЕР_1 27 червня 2015 року; «зміна кредитного ліміту» - 15 липня 2015 року, 28 січня 2019 року, 12 березня 2019 року, 29 червня 2019 року, 26 липня 2019 року, 27 листопада 2019 року, 26 грудня 2022 року (арк. с. 13).

Відповідачка ОСОБА_1 на підставі договору б/н отримала банківські картки «Універсальна» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою (арк. с. 14).

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та документ, складений російською мовою «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг» не містять підпису відповідачки (арк. с. 16-41).

У Виписці за договором № б/н за період з 27 червня 2015 року до 31 січня 2023 року містяться відомості про рух коштів за картками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 (арк. с. 48-60)

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених ним обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до статті 81 ЦПК України.

Нормами статті 77 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, посилався на заяву б/н від 23 липня 2023 року, яку підписала відповідачка та на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і документ, складений російською мовою «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг».

При цьому, суд встановив, що позивач не подав до суду заяву б/н від 23 липня 2023 року, відповідно до якої відповідачка просила надати їй послугу з отримання кредиту.

Натомість суд встановив, що 23 липня 2010 року відповідачка ОСОБА_1 підписала та подала до ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідачка просила надати їй послугу «Ощадкнижка (депозит)» і цей документ не містить відомостей про бажання відповідачки отримувати будь-які інші банківські послуги.

Також суд встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що подані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і документ, складений російською мовою «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг» розуміла відповідачка ОСОБА_1 , ознайомилася і погодилася з ним, оскільки ці докумени не містять підпису відповідачки.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Також суд зазначає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови

та правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (23 липня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26 квітня 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що надана позивачем Анкет-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23 липня 2010 року, відповідно до якої відповідачка просила надати їй послугу «Ощадкнижка (депозит)», не свідчить про те, що відповідачка просила надати їй кредит, отримувати кредитну картку чи будь-які інші банківські послуги, тому така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи, що позивачем є юридична особа банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, - зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З врахуванням того, що позивач наголошує на тому, що відповідачка 23 липня 2010 року підписала Анкету-заяву, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, при цьому не надає Анкету-заяву від 23 липня 2010 року, в якій би було зазначено про видачу картки з кредитним лімітом, чи інших документів з умовами кредитування, які б містили підпис відповідачки, суд позбавлений можливості задовольнити заявлені позовні вимоги.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст складений 11 серпня 2023 року.

Суддя О.Я. Парфененко