Справа № 216/5241/23
Провадження № 2-н/216/1437/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОНОПЧЕНКО Ю.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , яка утворилася за період з 21.05.2018 року по 21.01.2019 року.

Розглянувши вказану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Заявником заявлені вимоги про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 21.05.2018 року по 21.01.2019 року, тобто поза межами строку позовної давності.

При цьому, заявник посилається на те, що відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин., який неодноразово було продовжено відповідними Постановами КМУ. Відповідно до п. 5 р. I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, який набрав чинності з моменту його опублікування в газеті «Голос України» № 62 від 02.04.2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Із прийняттям ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15.03.2022 р. (набрав чинності 17.03.2022 р.), розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України законодавцем було доповнено пунктром 19 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України продовжуються на строк його дії"

Таким чином, на думку заявника, станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не сплинув, а отже стягненню підлягає сума заборгованості з дотриманням строків позовної давності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження.

Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Керуючись ст. 163, 165, 166, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" у винесенні судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з боржника ОСОБА_1 за період з 21.05.2018 року по 21.01.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОНОПЧЕНКО Ю.В.