Справа № 442/2452/23 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/1435/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила присудити їй до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, до закінчення нею навчання в Республіці Польща до 30 вересня 2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є студенткою денної форми навчання навчального закладу в Республіці Польща, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку їй зобов`язані надавати батьки до досягнення двадцяти трьох років. Просила позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Попів-Кішко Р.Й., просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачкою свого права на пред`явлення позову та тієї обставини, що відповідач може сплачувати аліменти в запитуваному розмірі.

На думку апелянта, зауваження суду першої інстанції, що стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, повинні були бути вирішені на стадії відкриття провадження у справі, шляхом виправлення недоліків позовної заяви. Проте, суд першої інстанції не залишав позовної заяви без руху, а відкрив провадження у справі без виклику сторін, чим позбавив позивачку можливості ефективно захистити своє право.

Зазначає, що наявність у суду сумнівів щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому вона просить, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Наголошує, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина, регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Зауважує, що суд першої інстанції неповно встановив дійсні обставини справи та надав невірну оцінку доказам у справі, зокрема, не врахував, що позивачка навчається на денній формі навчання та не має можливості працевлаштуватися, а тому потребує матеріальної допомоги.

27 червня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує доводи та вимоги апелянта. Вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та законного висновку про відмову в задоволенні позову в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 01.08.2023 року, є дата складення повного судового рішення 04.08.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197цього Кодексу.

За змістом статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.191 ч.1, 201 ч.1 СК України, аліменти на повнолітню доньку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

При цьому, СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків відносно дитини: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.06.2016 року (а.с.5).

Згідно довідки про прийняття іноземця на стаціонарне навчання, виданої Академією Фінансів і Бізнесу Вістула 17.08.2022 року (а.с.7), ОСОБА_4 зарахована на стаціонарне навчання першого рівня по спеціальності «Журналістика і Суспільна Комунікація» на платній основі і продовжує навчання на 1 семестрі. Навчання розпочалось 17 жовтня 2022 року на період до 30 вересня 2025 року.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог. Зокрема, зазначав, що поданий стороною позивача документ про перебування на навчанні в Республіці Польща є неналежним доказом, оскільки є не засвідченою копією, що позбавляє суд можливості зробити висновок про місце навчання, заклад навчання і термін навчання позивачки.

Однак, суд не врахував, що факт навчання доньки у Республіці Польща відповідачем не заперечувався і останній не заявляв суду клопотання про надання позивачем оригіналу вказаної вище довідки, яка підтверджує навчання доньки в певному навчальному закладі.

За таких обставин, колегія суддів вважає встановленим факт продовження навчання позивача ОСОБА_1 у зазначеному вище навчальному закладі.

Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження майнового стану відповідача, зокрема, про те, що він має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у заявленому позивачкою розмірі, то колегія суддів виходить з наступного

У відзиві на позовну заяву, в тому числі й у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказував про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, який заявлений позивачкою, обґрунтовуючи тим, що він на даний час не працює і не має можливості працевлаштуватися на роботу у зв`язку з воєнним станом в країні, окрім того, на його утриманні перебуває малолітня дочка від другого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, відповідач, маючи процесуальний обов`язок у змагальному процесі доводити обставини, на які посилається в обґрунтування своїх заперечень, не надав суду належних доказів на підтвердження неможливості працевлаштуватись або щодо відсутності у нього майна та будь-якого доходу взагалі.

На переконання колегії суддів, надана відповідачем копія трудової книжки із записом від 20.01.2015 року про звільнення з роботи за згодою сторін, не є достатнім доказом на підтвердження відсутності у відповідача будь-якого доходу.

Також необхідно зазначити, що за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального становища та/або незадовільного стану здоров`я відповідача, посилання відповідача на наявність у нього малолітньої дитини не звільняють його від обов`язку утримувати повнолітню доньку на період її навчання.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права й встановлені судом обставини справи, а саме: що на момент звернення до суду з даним позовом позивачці виповнилось 18 років, вона продовжує навчання в іншій державі стаціонарно на платній основі, що вимагає, окрім плати за надані освітні послуги, нести витрати на харчування, проїзд, проживання тощо, колегія суддів дійшла висновку про наявність визначених законом підстав для присудження позивачці з відповідача аліментів у зв`язку з продовженням навчання на період навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

З урахуванням наведених вище мотивів, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, у зв`язку з продовженням навчання, починаючи з 11 квітня 2023 року до закінчення навчання 30 вересня 2025 року.

Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ та у зв`язку із задоволенням її позовних вимог в повному обсязі, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610 грн. 40 коп., що сумарно становить 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2023 року до закінчення навчання 30 вересня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2684 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 04 серпня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич