Справа № 464/1308/23 Головуючий у 1 інстанції: Безпальок О.А.
Провадження № 22-ц/811/1011/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника Львівської міської ради

Піскун А.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року у справі за заявою Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову,

в с т а н о в и в:

10 березня 2023 року, до пред`явлення позову, Львівська міська рада звернулася до суду із заявою, в якій просила забезпечити її майбутній позов до приватного підприємства (далі ПП) «Івзо Плюс», ПП «КГК», ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення літ. «Б-1», загальною площею 27,9 кв.м., на АДРЕСА_1 , шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють провадження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо: 1/10 нежитлового приміщення літ. «Б-1», що на АДРЕСА_1 , загальною площею 27,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта майна: 060), та нежитлового приміщення літ. «Б-1», площею 27,9 кв.м., що на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 36367015).

В обґрунтування заявлених вимог Львівська міська рада зазначала, що власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради, а нежитлове приміщення, яке знаходиться на АДРЕСА_1 , є тимчасовою спорудою, право власності на яку не підлягає державній реєстрації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, однак, така реєстрація проведена на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року у справі №1313/665/2012 про затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 , ПП «КГК», ТОВ «Фірма «Європа-Контакт» та ТОВ «Гал-Леобуд», за умовами якої, серед іншого, визнано право власності за ПП «КГК» на спірне нежитлове приміщення, яке, в свою чергу, після державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт на підставі цієї ухвали відчужило нежитлове приміщення ПП «Івзо Плюс», а останнє, вже після скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року постановою Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року, відчужило 1/10 цього приміщення ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Папайло Н.Є., чим порушено права та майнові інтереси Львівської міської ради, як законного власника земельної ділянки, оскільки позбавлено права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, на якій знаходиться вказана тимчасова споруда (згідно з оспорюваною реєстрацією, об`єкт нерухомого майна).

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що станом на сьогодні відбулась неодноразова перереєстрація об`єкта на АДРЕСА_1 , окрім того, одна з них була здійснена відразу після скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року (26.12.2022 року ПП «Івзо Плюс» відчужило 1/10 частку в приміщенні ОСОБА_1 ), тому Львівська міська рада має реальні підстави вважати, що відповідач може розпорядитись спірним об`єктом, відчуживши його на користь інших осіб, внаслідок чого відбудеться зміна власника, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року заяву Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у виді заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють провадження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно 1/10 нежитлового приміщення літ. «Б-1», що на АДРЕСА_1 , загальною площею 27,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта майна: 060), та нежитлового приміщення літ. «Б-1», площею 27,9 кв.м., що на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 36367015).

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апелянт вважає, що позивачем при поданні заяви про забезпечення позову не доведено наявності передбачених частиною другою статті 149 ЦПК України підстав для вжиття таких заходів.

Зазначає, що йому на праві власності належить об`єкт нерухомого майна: 1/10 нежитлового приміщення літ. «Б-1», що знаходиться на АДРЕСА_1 , загальною площею 27,9 кв.м., яке набуте ним на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Папайло Н.Є., а отже, він є добросовісним набувачем вказаного нерухомого майна і відкрито ним користується.

Зауважує, що в оскаржуваній ухвалі суду зазначено про те, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року у справі №1313/665/2012 затверджено мирову угоду від 20 лютого 2012 року, укладену між ОСОБА_2 , ПП «КГК», ТОВ «Фірма «Європа-Контакт» та ТОВ «Гал-Леобуд», за умовами якої, серед іншого, визнано право власності за ПП «КГК» на спірне нежитлове приміщення.

Звертає увагу, що наведені обставини є поза межами його ( ОСОБА_1 ) відповідальності, оскільки він не був учасником вказаного спору.

Додає, що в обгрунтування заяви про забезпечення позову Львівська міська рада покликається на постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року, якою скасовано ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року, однак, вказане судове рішення апеляційного суду скасоване постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року, тому відсутні підстави для такого забезпечення.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не обгрунтовано, в який саме спосіб вчинення реєстраційних дій може унеможливити чи утруднити виконання рішення суду, а також не надано жодних доказів на підтвердження його ( ОСОБА_1 ) намірів вчинити вказані дії.

Вважає, що при застосуванні заходів забезпечення позову судом порушено норми процесуального права, оскільки не досліджено наявність передбачених законом підстав для застосування таких заходів.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, зокрема, апелянт ОСОБА_1 повідомлений в особі свого представника адвоката Пилип`як О.П. (а.с.71)., клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення представника Львівської міської ради в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є назване вище приміщення, щодо якого вжито заходи забезпечення позову, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зміна власника спірного нежитлового приміщення у випадку реалізації відповідачами (сьогоднішніми власниками) свого права на розпорядження належним їм на праві власності нежитловим приміщенням (його частини) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, подавши у встановлений процесуальним законом строк позовну заяву, за якою 20 квітня 2023 року відкрито провадження (справа №464/1764/23).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 04 серпня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич