Справа № 644/2314/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , інтереси якої представляє законний представник - ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дерев`янченко Я.Ю. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

Позивач в обґрунтування вимоги за позовом вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця залишився заповіт на ім`я позивачки, про який останній стало відомо лише у березні 2023 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Зазначені обставини змусили позивача, яка мешкає у місті Києві, після 24 лютого 2022 року, з метою уникнення ризику загибелі або отримання шкоди для здоров`я виїхати за межі міста. Також позивачка у цей час була вагітна, що додатково змушувало застосовувати засоби безпеки, як до себе так і до майбутньої дитини.

У зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_4 наступила у період, коли у м. Харкові відбувалися постійні ракетні та артилерійські обстріли міста, відбувалися перебої у функціонуванні транспорту, ускладнення функціонування більшої частини служб з поховання та роботи державних органів реєстрації актів цивільного стану, усі ці обставини вплинули на своєчасне поховання та належне оформлення свідоцтва про смерть, померлої ОСОБА_4 . У зв`язку з чим здійснити внесення відповідного актового запису до актів цивільного стану про смерть ОСОБА_4 , вдалося вітчиму позивача лише 02 лютого 2023 року.

У позивача були об`єктивні перешкоди пов`язані з прибуттям до міста Харкова та звернення до нотаріальних органів з відповідною заявою. Зазначені обставини також вплинули на безпечний доступ до помешкання в якому мешкала померла ОСОБА_4 , у квартирі якої у березні 2023 року вітчимом позивача було знайдено заповіт на ім`я позивача. Зазначені обставини обумовили необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та не дозволили їй своєчасно звернутися з відповідною заявою безпосередньо до нотаріуса.

Також відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», (редакція від 06.03.2022 року, чинна на дату смерті спадкодавця), а саме: п. 3 передбачав, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється».

Отримавши цю інформацію спадкоємець вважала, що існують усі законні підстави не хвилюватися щодо подальшого оформлення спадщини поки триває воєнний стан в країні з урахуванням вирішення цього питання компетентними органами на державному рівні.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 квітня 1992 року посвідченого державним нотаріусом четвертої Харківського державної нотаріальної контори Моторною Г.А., зареєстрованого у реєстрі за №1-1579 спадкодавцю ( ОСОБА_4 ) належало 39/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих у АДРЕСА_1 . Зазначене майно є спадковою масою після смерті ОСОБА_4 .

Після виявлення заповіту, позивачка 19 квітня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболєвої А.В., із заявою про прийняття спадщини за заповітом. За результатами розгляду заяви позивачці було повідомлено щодо пропуску 6 місячного строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, а у подальшому надано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.04.2023 року №75/02-31.

Позивачка вважає, що в неї були об`єктивні перешкоди для своєчасної подачі відповідної заяви, та вважає що існують поважні причини для надання їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу».

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення».

Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є правнучкою померлого спадкодавця ОСОБА_4 . Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини». Таким чином, відповідач відповідно до ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, є належним відповідачем по справі.

Відповідно до ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. У зв`язку з чим, належним представником неповнолітньої відповідачки є її батько - ОСОБА_3 .

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач та її представник, законний представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не заявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. У заяві представник позивача просив позовну вимогу задовольнити. Від законного представника відповідача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за відсутності відповідача, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовну вимогу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті спадкодавця залишився заповіт на ім`я позивачки, про який стало відомо останній лише у березні 2023 року. Відповідно до заповіту від 08 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В., за реєстровим номером 291, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 11 грудня 2019 року Серії НОМЕР_2 , яке видане Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, дівоче прізвище позивача « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 ».

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Зазначені обставини змусили позивача, яка мешкає у місті Києві, після 24 лютого 2022 року, з метою уникнення ризику загибелі або отримання шкоди для здоров`я виїхати за межі міста. Також позивачка у цей час була вагітна, що додатково змушувало застосовувати засоби безпеки, як до себе так і до майбутньої дитини. Дочка позивача яка є відповідачем по справі - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Суд вважає, що у позивача були об`єктивні перешкоди пов`язані з прибуттям до міста Харкова та звернення до нотаріальних органів з відповідною заявою. Зазначені обставини також вплинули на безпечний доступ до помешкання в якому мешкала померла ОСОБА_4 , у квартирі якої у березні 2023 року вітчимом позивача було знайдено заповіт на ім`я позивача. Зазначені обставини обумовили необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та не дозволили їй своєчасно звернутися з відповідною заявою безпосередньо до нотаріуса.

Також, відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», (редакція від 06.03.2022 року, чинна на дату смерті спадкодавця), а саме: п. 3 передбачав, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Після виявлення заповіту, позивачка 19 квітня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболєвої А.В., із заявою про прийняття спадщини за заповітом. За результатами розгляду заяви позивачці було повідомлено щодо пропуску 6 місячного строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, а у подальшому надано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.04.2023 року №75/02-31.

Верховний Суд в постанові від 18 січня 2023 року у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 19.04.2023 року, заповіт ОСОБА_4 на ім`я позивача є чинним.

Суд вважає, що позивач підтвердила належними доказами обставини поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та дійшов до висновку про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , інтереси якої представляє законний представник - ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено - 16.08.2023 року.

Суддя: А. К. Сітало