Справа № 932/2872/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськау складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання Скрипниченко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2021 року позивач, через свого представника адвоката Демарчук М.В., звернувся до Бабушкінського районного суду м. Днепропетровска із позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач посилається на те, що 28 грудня 2020 року в м. Дніпро в районі вул. Січових Стрільців, буд. 10 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2021 року по справі № 932/558/21 водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєному ДТП.

Позивач вказує на те, що відповідно до проведеної судовим експертом Дроздовим Ю.В. на його замовлення судової автотоварознавчої експертизи № 3201/21/21 від 22.01.2021 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого у ДТП автомобіля Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 103 071,00 гривень. Також позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Євроінс Україна», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/200174813, яке повинно відшкодувати йому вартість матеріального збитку. Відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» частково виконав свої зобов`язання перед ним та здійснив виплату в розмірі 89766,89 гривень, що стало підставою для зверненням із даним позовом. Також позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1500,00 грн., яка не відшкодовується страховиком та передбачено полісом цивільної відповідальності.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути із ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Євроінс Україна» 11804,11 грн. - недоплачене страхове відшкодування, 1037,47 грн. - пеню; 97,00 грн. - три відсотки річних, 1800,00 грн. - витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця, понесені витрати по справі; стягнути з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1500,00 грн., та понесені витрати по справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2709.2021 року зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Лукінової К.С.

Ухвалою від 25.10.2021 року суддя Лукінова К.С. відкрила провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі розпорядження керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2022 року за №415 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2022 року справу передано в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою від 23.05.2022 року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла до свого провадження дану справу та визначила про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.10.2000 року до суду від відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», через його представника Морозову А.В., надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» самостійно, у відповідності із вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначив вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , на підставі висновку судового експерта автотоварознавця Рябчук А.В. № 8740 від 11.02.2021 року в розмірі 91266,89 гривень, а складений на замовлення позивача висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3201/21/21 від 22.01.2021 року судового експерта Дроздова Ю.В. є не належним доказом.

Представником позивача адвокатом Демарчук М.В. 24.10.2022 року надано до суду відповідь на відзив, в якому останній заперечив посилання представника відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у відзиві на позов, вважає вимоги законними та обґрунтованими. Зазначив, що висновок експерта Рябчук А.В. є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки цей висновок експерта не містить попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Представник позивача зазначив, що відповідно до п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (далі - Інструкція) у вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України; інформація про те, що висновок підготовлений для подання до суду або долучення до матеріалів кримінального провадження (у разі проведення експертизи на підставі письмового звернення особи, яке містить таку інформацію). Вказав, що Велика Палата Верховного суду в постанові від 18.12.2019 року по справі № 522/1029/18 зазначила: ''Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у висновку будівельно-технічного експертного дослідження 18 серпня 2014 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування''. Також, 19.05.2021 року представник Позивача адвокат Демарчук М.В. звертався із скаргою до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, щодо порушень судовим експертом Рябчук А.В. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні висновку експертного автотоварознавчого дослідження та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Листом від 17.06.2021 року Міністерство юстиції України повідомило про те, що на розгляд дисциплінарної палати ЦЕКК було внесено подання, за результатом розгляду якого та доданих до нього документів, прийнято рішення від 15.06.2021 про порушення дисциплінарного провадження стосовно судового експерта ОСОБА_3 . Листом від 15.07.2021 року Міністерство юстиції України направило рішення № 1 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 06.07.2021 року щодо притягнення судового експерта ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження у зв`язку з порушенням експертом пунктів 1.3, 5.1, 5.5, 8.5 Методики, п. 4.12 Інструкції при складанні висновку № 8740 від 11.02.2021 року. Також представник позивача зазначає, що експерт ОСОБА_3 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , що є порушенням пунктів 5.1, 5.5 Методики товарознавчої експертизи, а також експертом Рябчук А.В. в порушення п. 4.12 Інструкції не зазначено, які матеріали надані заявником та підстави неможливості проведення огляду КТЗ.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов та інших письмових заяв по суті справи до суду не надав.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У наданому суду клопотанні представник позивача просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другоюстатті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 28 грудня 2020 року в м. Дніпро в районі вул. Січових Стрільців, буд. 10, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в наслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

Обставини вказаного ДТП встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2021 року по справі № 932/558/21, відповідно до якої водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєному вказаного ДТП

За приписами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зважаючи на вказане, вина водія ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , було пошкоджено, а самому позивачу завдано матеріальних збитків.

Як свідчить складений судовим експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3201/21/21 від 22.01.2021 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого у ДТП автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 103071,00 гривень.

Матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Євроінс Україна», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/200174813.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

За приписами ст. 9 Закону, страхова сума, це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 №538, страхові суми за внутрішніми договорами цивільно-правової відповідальності встановлені у розмірі: за шкоду, заподіяну майну потерпілих -130 000 грн. на одного потерпілого, але не більше 650000 грн. на одну страхову подію.

За вимогами ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбаченихстаттею 41цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується, що письмовим повідомленням про ДТП і заявою про виплату страхового відшкодування від 12 січня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було проінформовано про дорожньо-транспортну пригоду, місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу та намір позивача отримати страхове відшкодування.

Згідно ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування.

Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експертаможе бутипідготовлений назамовлення учасникасправи абона підставіухвали судупро призначенняекспертизи. Висновокексперта викладаєтьсяу письмовійформі іприєднується досправи.

Відповідно до змісту уст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Як зазначено у вказаному вище висновку експерта Дроздова Ю.В., цей висновок підготовлений для подання до суду, і експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Як свідчить висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 3201/21/21 від 22.01.2021 року судового експерта Дроздова Ю.В., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого у ДТП автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 103071,00 гривень.

Підстав вважати висновок експерта Дроздова Ю.В. недопустимим або недостовірним доказом судом не встановлено.

Разом із цим, надаючи правову оцінку наданого відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» доказу, а саме висновку судового експерта автотоварознавця Рябчук А.В. № 8740 від 11.02.2021 року, на підставі якого ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату позивачу відшкодування в розмірі 89 766,89 гривень, суд керується наступним.

Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України« Про обов`язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженійнаказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(у редакціїнаказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.

Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.

Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Відповідно п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, експерт на виконання вимог п. 5.5 Методики зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Із змісту наявного в матеріалах справи висновку експерта Рябчук А.В. вбачається, що експерт ОСОБА_3 пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_2 , особисто не оглядав, а складав свій висновок на підставі Акту огляду та фотографій, що були зроблені іншою особою.

За результатами розгляду скарги представника позивача на експерта ОСОБА_3 рішенням № 1 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 06.07.2021 року судового експерта ОСОБА_3 притягнено до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження у зв`язку з порушенням експертом пунктів 1.3, 5.1, 5.5, 8.5 Методики, п. 4.12 Інструкції при складанні висновку № 8740 від 11.02.2021 року.

Відповідно п. 4.12 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Мінюста № 08.10.1998 за № 53/5 із відповідними змінами, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). У вступній частині висновку експерта зазначаються у т.ч. попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України.

Ретельно дослідивши висновок експерта автотоварознавчого дослідження № 8740 від 11.02.2021 року, що був складений на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», суд констатує відсутність у ньому обов`язкового відповідного застереження про (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України.

Велика Палата Верховного суду в постанові від 18.12.2019 року по справі № 522/1029/18 зазначила: ''Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у висновку будівельно-технічного експертного дослідження 18 серпня 2014 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування''.

Отже, суд приходить до переконливого висновку про те, що вказаний висновок експертного дослідження не можливо вважати належним доказом розміру спричиненої шкоди позивачу.

Як зазначено вище, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 79 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина першастатті 79 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Враховуючи вищевикладені приписи норм матеріального та процесуального права, суд вважає неналежним та недопустимим доказом висновок автотоварознавчого дослідження № 8740 від 11.02.2021 року судового експерта Рябчук А.В., яким керувався відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» при розрахунку належного до сплати позивачу відшкодування, а отже позовні вимоги в цій частині є повністю обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного розрахунку: 103071,00 грн. (розмір заподіяної шкоди) 89766,89 грн. (сплачене страхове відшкодування) - 1500,00 грн. (франшиза) = 11 804,11 грн., тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача.

Також, з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» мають бути стягнені витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця ОСОБА_4 в розмірі 1800,00 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.5 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

18.01.2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» була отримана заява на виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повинна був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 18.04.2021 року включно.

Враховучи, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплачено страхове відшкодування не в повному розмірі, то за період з 19.04.2021 року по 28.07.2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повинна сплатити позивачу пеню в розмірі 1037,47 грн. нарахована на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 804,11 грн.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

У зв`язку із неналежним виконанням ПрАТ «СК «Євроінс Україна» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV та статті 625 ЦК України, з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягають стягненню на користь позивача три проценти річних, пов`язані з несплатою страхового відшкодування в повному розмірі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц.

За період з 19.04.2021 року по 28.07.2021 року з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню 3% річних в розмірі 97,00 грн. нарахована на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 804,11 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі та їх доведення позивачем на підставі належних, допустимих та достовірних доказів.

Стосовно позовних вимог до ОСОБА_2 , то вони також підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Skoda Octavia», д.р.н. НОМЕР_1 , передбачено франшизу в розмірі 1500,00 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача франшиза в розмірі 1500,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 гривень покладаються на відповідачів в розмірі 860,00 грн. на ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та 48,00 грн. на ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , недоплачене страхове відшкодування у розмірі 11804 грн. 11 коп., пеню у розмірі 1037 грн. 47 коп.., три відсотки річних у розмірі 97 грн., витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 1800 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 860 грн., а всього 15 598 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , франшизу в розмірі 1500 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 48 грн., а всього 1548,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева