БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/121/23
Справа № 356/611/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, боржник ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище заява, обґрунтована тим, що відповідно до постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Київська обласна ЕК» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам. Боржник до запровадження нового ринку електричної енергії 01.01.2019 був споживачем вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання ПрАТ «Київобленерго» (перейменовано на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі»). Починаючи з 01.01.2019 заявник є постачальником універсальної послуги та надає послуги з електропостачання боржнику ОСОБА_1 , а останній використовує надану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, на підставі п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 1.2.15 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, враховуючи фактичне споживання електричної енергії та часткову сплату виставлених рахунків, між боржником ОСОБА_1 та ТОВ «Київська обласна ЕК» було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 100144256 від 01.01.2019, шляхом приєднання боржника до умов публічного договору. Факт укладення Договору підтверджується діями боржника, які спрямовані на виконання його умов, зокрема, фактичним споживанням електричної енергії та частковою оплатою спожитих послуг. В результаті порушення боржником взятих на себе зобов`язань за період з 11.2021 року по 05.2023 року виникла заборговність в розмірі 31 915,26 грн. за спожиту електричну енергію. За таких обставин, просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у вказаному вище розмірі, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 268,40 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер та належним чином документально підтверджені, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Як роз`яснено в п.п. 9, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011, наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, послуги з постачання та розподілу електричної енергії є житлово-комунальними послугами відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до п. 1.2.8 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі Постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).

Згідно з п. 1.1 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Типовий договір), цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком 1 до цього Договору.

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1 типового договору).

Разом з тим, наданий суду розрахунок заборгованості (особова картка споживача), на який як на акцепт публічного договору приєднання в порядку ст.ст. 641-642 ЦК України посилається заявник, складений ним в односторонньому порядку, квитанції про фактичну оплату споживачем виставлених заявником рахунків за надані послуги в матеріалах справи також відсутні.

Надані суду рахунки за електроенергію не містять даних щодо оплати боржником спожитих послуг.

Посилання заявника в заяві на здійснення боржником часткової оплати, вказує на наявність спору, що не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження.

Крім того, в особовій картці споживача відсутні дані про дату відкриття рахунку.

Також в справі відсутні заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а також будь-які докази, що заявником вживались заходи щодо її підписання.

За таких обставин, саме по собі нарахування заявником заборгованості, здійснене ним самостійно, за відсутності в матеріалах справи підтвердження вчинення споживачем будь-яких свідомих дій, які могли б свідчити про його повну та безумовну згоду на приєднання до договору на визначених заявником умовах, не може слугувати доказом безспірності вимог заявника.

Встановлення розміру та підстав виникнення такої заборгованості виходить за межі інституту наказного провадження.

Окрім того, з аналізу змісту наданої суду особової картки споживача вбачається, що станом на початок листопада 2019 року за вказаним у ньому рахунком вже обліковувався борг в сумі 4652,54 грн., який виник за попередній період, що не охоплюється вказаним у заяві, який з урахуванням поточних розрахунків по рахунку, а саме 4652,54 грн. (борг за жовтень 2019 року) 4500 грн. (графа Оплата листопад 2019 року) = 152,54 грн. + 486,48 грн. (нараховано за листопад 2019 року) = 639,02 грн. (борг за листопад 2019 року) включений заявником до загальної суми заборгованості.

Також в матеріалах справи відсутні рахунки за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року включно.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що додані до неї письмові документи не можуть безспірно підтвердити наведені в заяві доводи, а, отже, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко