Справа № 489/2427/23
Провадження № 2-п/489/14/23
Ухвала

Іменем України

14 серпня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.06.2023 у цивільній справі № 489/2427/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

22.06.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/10663776 від 21.04.2021 у розмірі 80 756,76 (вісімдесят тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень 76 копійок), з яких: заборгованість за кредитом - 65 716,24 грн., заборгованість за відсотками - 15 040,52 грн., а також судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

В липні 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Як на підставу для скасування заочного рішення відповідач вказує на те, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, внаслідок чого була позбавлена права на участь у розгляді справи, надання своїх заперечень проти позову, тощо. Посилалась на те, що з березня 2022 в зв`язку повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проживає у Італійській Республіці. Також відповідач посилалась на те, що нею регулярно здійснювались оплати на погашення кредиту, проте позивачем не надано пояснень щодо суми нарахованих процентів за кредитом. Вважає нарахування позивачем заборгованості за кредитом безпідставним і помилковим. Крім того зазначала, що вважає, що надані позивачем розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не можуть слугувати доказом безспірності заборгованості. Додатково посилалась на те, вимога позивача про стягнення пені знаходиться поза межами строк позовної давності. Також відповідач посилалась на те,що згідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 підтверджено, що введення воєнного стану є форс - мажорними обставинами.

Додатково ОСОБА_1 зазначала, що про існування заочного рішення вона дізналась 12.07.2023, коли її мати отримала копію такого рішення шляхом поштового відправлення. Посилаючись на викладене, просила поновити їй строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду.

07.08.2023 від представника позивача АТ «Райффайзен Банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, оскільки позивач не отримував копію такої заяви з додатками. 08.08.2023 о 09:00 год. на електронну адресу АТ «Райффайзен Банк» було направлено копію заяви про перегляд заочного рішення з доданими матеріалами.

11.08.2023 на адресу суду від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, згідно яких позивач спростовує аргументи ОСОБА_1 та просить в задоволенні заяви відмовити, а тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись судом про розгляд заяви належним чином, зокрема і шляхом направлення на електронну адресу позивача та смс-повідомлення від суду на номер відповідача, зазначений в її заяві від 31.07.2023, яке вона отримала у додаток «Вайбер» 01.08.2023 о 13:11 год. Клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції до суду не надходило. Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу наведеної норми слідує, що скасування заочного рішення здійснюється за наявності одночасно двох умов 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

22.06.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/10663776 від 21.04.2021 у розмірі 80 756,76 (вісімдесят тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень 76 копійок), з яких: заборгованість за кредитом - 65 716,24 грн., заборгованість за відсотками - 15 040,52 грн., а також судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що судове засідання в справі призначалось на 22.06.2023. Про розгляд справи відповідача повідомлено направленням ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації шляхом поштового відправлення рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення.

Згідно зворотнього повідомлення до повістки суду на 22.06.2023 про вручення поштового відправлення на ім`я « ОСОБА_1 » лист від суду було отримано 02.06.2023 (а.с. 41).

ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення посилалась на те, що копію рішення за адресою її проживання було отримано її матір`ю. Проте заперечує факт отримання судової повістки з доданими матеріалами, що спростовується матеріалами цивільної справи (а.с.41).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Враховуючи вищевказані положення діючого законодавства та приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, адресованого відповідачу, суд вважає, що ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи належним чином.

Факт перебування ОСОБА_1 за кордоном на момент розгляду справи за наявності належних доказів вручення судової повістки, не може бути підставою для скасування заочного рішення.

При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи судом було вжито всіх заходів для забезпечення повідомлення відповідача про розгляд справи.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду.

В даному випадку, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були б досліджені судом і враховані при ухваленні заочного рішення.

Щодо доводів відповідача про відсутність належних доказів наявності кредитної заборгованості, вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки до матеріалів справи позивачем долучено розрахунок заборгованості, який містить дати операцій платежів, заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками,загальний залишок заборгованості, період прострочення, тощо, а також виписку з особового рахунку відповідача. За відсутності альтернативного розрахунку, посилань на невраховані платежі, подання відповідних квитанцій, такі заперечення відповідача самі по собі не можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Приймаючи до уваги викладені положення діючого законодавства та враховуючи, що мати відповідача отримала копію заочного рішення суду 12.07.2023, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк для звернення з даною заявою про перегляд заочного рішення.

Однак, враховуючи, що відповідачем не доведено наявності умов, які відповідно до наведених вище положень статті 288 ЦПК України слугують підставою для скасування заочного рішення, на підставі пункту 1 частини третьої статті 287 наведеного Кодексу суд приходить до висновку про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 284, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.06.2023 по цивільній справі № 489/2427/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, тобто шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.08.2023.

Суддя Г.А. Микульшина