Справа № 190/1091/23
Провадження №2/190/335/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 серпня 2023 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

секретар судового засідання Пронської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.П`ятихатки цивільну справу за позовом керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації ,-

встановив:

Керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НМТ № 628662, посвідченого державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Новенком С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2-533 (спадкова справа №

445/08) 08.11.2017 ОСОБА_1 після смерті

ОСОБА_2 успадкував 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер

:02:003:0184, площею 7,6866 га для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва, розташовану на території: Дніпропетровська

область, Кам`янський (колишній П`ятихатський) район, Саксаганської селищної ради. Право власності на вказану земельну ділянку набуто ОСОБА_1 на підставі

Державного акту на право власності на землю серія ЯЕ №160900, виданого

П`ятихатською районною державною адміністрацією 21.08.2007 та зареєстрованого в

Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №

32. 28.11.2017 державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори

Новенком С.В. зареєстровано право власності на успадковану земельну ділянку за

громадянином російської федерації ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав

на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 245. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру успадкована земельна

ділянка, кадастровий :02:003:0184, площею 7,6866 га, за категорією

земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим

призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на

момент звернення з даним позовом до суду громадянин російської федерації

ОСОБА_1 є власником 1/2 частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення,

кадастровий номер :02:003:0184 (інформаційна довідка № 323355885 від

20.02.2023), а отже 1/2 частина вказаної земельна ділянка перебуває в його власності

більше 6 років. Згідно з даними Головного управління Державної міграційної служби України в

Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідкою

на тимчасове та постійне проживання в України не документувався, інформація щодо

оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України відсутня (лист № 1201.3.1-

6335/12.3-23 від 24.03.2023). За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також

особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145

Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної

ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не

була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за

рішенням суду. Наведені обставини свідчать, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ,

набувши в 2017 році спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення у

власність в порядку спадкування, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного

року не виконав, що є підставою для припинення його права власності на вказану

земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду.

Ухвалою суду від 01.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - прокурор Мовчан Д.О. не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, відзиву на позов чи клопотань не надходило, тому суд, проводить заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.2017 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкував частку земельної ділянки кадастровий номер 122458700:02:003:0184 площею 7,6866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.20) .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323355885 від 28.11.2017 р.право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0184 площею 7.6866 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої Дніпропетровська область, П`ятихатський район Саксаганська сільська рада належить ОСОБА_1 (а.с.17-19)

Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.

Згідно копії листа Головного управління державної міграційної служби України в дніпропетровській області за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованим за місцем проживання або знятим з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться (а.с.32)

Згідно довідки №150 від 10.04.2023 р. виданої виконавчим комітетом Саксаганської сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований та не проживає на території Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області (а.с.33)

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 13.04.2023 р. земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0184, землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,оціночна вартість складає 93599,14 грн. (а.с.34-36)

Так, відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною 4 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Право власності на земельні ділянки відповідач набув з 28.11.2017 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно, однак у подальшому й по даний час земельні ділянки нею самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Таким чином, враховуючи вказане вище та те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника

податків НОМЕР_1 , на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий

номер :02:003:0184, площею 7,6866 га, за категорією земель відноситься

до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для

ведення товарного сільськогосподарського виробництва; розташовану на території:

Дніпропетровська область, Кам`янський (колишній П`ятихатський)

район, Саксаганська сільська рада; право власності на яку зареєстровано в

Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2017 (реєстраційний

номер об`єкту нерухомого майна 245), шляхом її конфіскації на користь

держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

().

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38,МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету - 2800) сплачений судовий збір у сумі 2147,2 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач - Керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області , місцезнаходження: вул.Б.Хмельницького,21 м.Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Російської Федерації адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Повний текст рішення складено 03 серпня 2023 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева