РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2100/23

07 серпня 2023 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача Дуки О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в якому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та визначити їх у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову вказує, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 28.08.2018, з відповідача на користь позивачки на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вказує, що відповідач регулярно сплачує аліменти, проте жодної додаткової матеріальної підтримки дітям не надає. Зазначає, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів у державі значно зросли ціни на продукти харчування та збільшилися соціальні стандарти, а також нестабільна ситуація у зв`язку з військовим часом в країні призвело до ще більшого зростання цін на товари першої необхідності. Утримання дітей потребує набагато більших витрат. Батько дітей живе своїм життям і не турбується про потреби дітей. Зазначає, що досягти з відповідачем згоди, щодо збільшення його ролі у вихованні та утриманні спільних дітей не вдається, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в якому вказав, що аліменти визначені рішенням суду сплачує вчасно та не має заборгованості. Зазначив, що вдруге одружився, і в нього у шлюбі народилася дитина. Також зазначає, що не має стабільного заробітку, офіційно не працює, підприємницькою діяльністю не займається, а дитина від другого шлюбу та дружина перебувають повністю на його утриманні. Вказав, що не має власного житла та орендує квартиру в м.Рівне. Зазначив, що його матеріальний стан погіршився з часу присудження аліментів, а позовна заява не містить доказів, що його матеріальний стан покращився, а тому просив суд відмовити в задоволені позову.

Суд заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/1834/18 від 28.08.2018, з відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-10).

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дітей, їх гармонійного розвитку. В будь-якому випадку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини належить стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а при необхідності змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Так, згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 грн.

Судом встановлено, що позивач вдруге одружився, і в нього від другого шлюбу народилася дитина, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.26), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.27)

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не має стабільного заробітку, офіційно не працевлаштований, що підтверджується довідкою з пенсійного фонду України від 31.07.2023 (а.с.32).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів у зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів, суд враховує позицію позивача, відповідача та те, що відповідач вдруге одружився, на утриманні має неповнолітню дитину та дружину, офіційно не працевлаштований, стабільного заробітку не має, підприємницькою діяльністю не займається.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 184, 192 СК України, ст. 12, 81, 89, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити їх у розмірі 1/5 частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 11.08.2023.

СуддяО. С. Цвіркун