Справа № 523/5700/18
Провадження №2-п/523/6/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання: Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Попової А.О. про перегляд заочного рішення від 29.08.2022 року у цивільній справі 523/5700/18 за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ФОП ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Попова А.О. 30.11.2022 року звернулася до суду із заявою про перегляд, скасування заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, та клопотанням про поновлення процесуального строку на перегляд рішення суду.

В обгрунтування заяви, адвокат Попова А.О. зазначила наступне: 22.11.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Попова А.О. отримала в канцелярії суду копію заочного рішення суду від 29.08.2022 року. ОСОБА_1 взагалі не знав про існування відносно нього судового процесу, та не був повідомлений судом про судові засідання, а тому не мав змогу надати відзив на позовну заяву, чим порушено його конституційні права на справедливий судовий розгляд. Рішення суду від 29.08.2022 року відповідач ОСОБА_1 вважає незаконним: 1) в матеріалах справи відсутні докази отримання позичальником кредиту в тих сумах, що зазначає позивач; 2) наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом підтвердження заборгованості за кредитним договором; 3) судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого незаконно нараховано та стягнуто відсотки за користування кредитом; 4) судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права щодо нарахування процентів за «неправомірне користування кредитом», а саме ст. 536, 625 ЦК України; 5) судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права щодо нарахування та стягнення пені за прострочення сплати капіталу та процентів за користування кредитною лінією;

Ухвалою судді від 02.12.2022 року прийнято заяву представника ОСОБА_1 адвоката Попової А.О. про перегляд заочного рішення від 29.08.2022 до свого провадження, призначено судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Попова А.О., надала суду заяву про підтримання заяви про перегляд заочного рішення, в якій також просила розглядати справу у їх з заявником відсутність.

Представник акціонерного товариства «ПроКредит Банк» Пономаренко В.В., надав до суду заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення в якому зазначив, що відповідачу ОСОБА_1 було достеменно відомо, що у провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ФОП ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. У матеріалах справи № 523/5700/18 міститься підпис представника Відповідача про ознайомлення з ними (18.05.2018, стор. 53). Ухвалою про відкриття загального позовного провадження було встановлено 15-денний строк для надсилання Відповідачем суду відзиву на позовну заяву та доказів, проте ані протягом встановленого строку ані пізніше Відповідач не скористався таким своїм правом. Разом з цим, надіслав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання від 24.05.2018 (стор. 58). Матеріали справи містять процесуальні документи, що подавались Відповідачем та його представником під час розгляду справи, при цьому, відзив на позовну заяву Відповідач не надав. З огляду на викладене, підстав вважати Відповідача таким, що не являвся в судові засідання для участі у розгляді справи з поважних причин, відсутні. На переконання Позивача, Відповідач зловживав і продовжує зловживати своїми процесуальними правами для затягування розгляду справи, що і без того тривав більше 4 років. Тому підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення немає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на її електронну адресу.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Виходячи зі змісту ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 287 ЦПК України, враховуючи належне повідомлення учасників справи та подані ними заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду без участі відповідача, його представника, та представника позивача, а також третьої особи, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попова А.О. про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, та залишення без задоволення самої заяви про перегляд зазначеного вище заочного рішення суду, з наступних підстав.

Щодо поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року: задоволено позов ПАТ «ПроКредит Банк», стягнуто з поручителя ОСОБА_1 , як солідарного із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» суму заборгованості за Договором надання траншу №501.44330/FW501.940 від 28.01.2014 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.940 від 28.01.2014 , у розмірі - 924 356, 71 грн., яка складається з наступного: капітал у розмірі 873 405, 14 грн; проценти у розмірі 16 480,86 грн; проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі 6 152,11 грн; пеня у розмірі 28 318,60 грн., а також судовий збір.

Відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі - Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Судом встановлено, що матеріали справи № 523/5700/18 не містять доказів направлення судом ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням копії заочного рішення суду від 29.12.2022 року, на виконання ст. 272 ЦПК України. Зокрема, матеріали справи містять супровідний лист (а.с.111) про направлення судом копії судового рішення від 29.08.2022 року сторонам по справі, разом із тим не містять доказів такого направлення саме рекомендованим листом із повідомленням, також відсутні докази особистого отримання відповідачем або його представником відповідного рішення суду. Заява про ознайомлення із матеріалами справи подана до суду представником ОСОБА_3 26.10.2022 року, отримана копія рішення суду - 02.11.2022 року.

Заявою про перегляд заочного рішення суду від 29.12.2022 року, адвокат Попова О.А. надіслала кур`єром на адресу суду 22.11.2022 року, тому в силу ч.6 ст. 124 ЦПК України, суд зазначає що заява подана у встановлений ч.3 ст. 284 ЦПК України строк.

За викладених обставин, суд дійшов до висновків, що строки на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 29.08.2022 року були пропущені відповідачем з поважних причин, а тому підлягають поновленню судом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення йому заочного рішення суду від 29.08.2022 року рекомендованим листом із повідомленням.

Щодо підстав для перегляду заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що не підлягає задоволенню заява представника ОСОБА_1 адвоката Попової А.О.про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, внаслідок відсутності підстав для скасування рішення суду, наявність яких вимагається ч.1 ст. 288 ЦПК України.

Зі змісту ч.1 ст. 288 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та не з`явився у судові засідання, які були призначені на:

-22.02.2021 року (рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»);

-30.03.2021 року (рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»). Також, в матеріалах справи містить заява адвоката Попової О.А. про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідача;

-09.06.2021 року (рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання);

-13.07.2021 року (рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»);

-27.10.2021 року (в матеріалах справи містить заява адвоката Попової О.А. про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідача);

-08.12.2021 року (в матеріалах справи містить заява адвоката Попової О.А. про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідача);

-10.03.2022 року (в матеріалах справи містить заява адвоката Попової О.А. про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідача). Також, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою про одержання судової повістки уповноваженою особою відповідача);

-18.05.2022 року (в матеріалах справи містить заява адвоката Попової О.А. про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідача). Також, рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

-29.08.2022 року (рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»).

Суд зазначає, що повернення рекомендованого повідомлення до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17).

При цьому, періодична подача заяв адвокатом Поповою О.А. про відкладення розгляду справи, протягом півтора року, також свідчить про обізнаність відповідача ОСОБА_1 про дати, час та місце розгляду справи.

Будучи повідомленим, відповідач ОСОБА_1 не проявив розумну обачність, не цікавився станом розгляду справи. В свою чергу, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи адвоката Попової О.А. про те, що ОСОБА_1 взагалі не знав про існування відносно нього судового процесу, та не був повідомлений судом про судові засідання, тому не мав змогу надати відзив на позовну заяву, чим порушено його конституційні права на справедливий судовий розгляд, ставлять під сумнів належне виконання адвокатом Поповою О.А. своїх обов`язків перед клієнтом ОСОБА_1 , оскільки вона багаторазово подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи, у тому числі залучаючи до них довідки про стан здоров`я ОСОБА_1 , однак так жодного разу і не з`явилась до судового засідання, не ознайомилась із матеріалами справи, не надала відзив на позов.

Суд констатує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів.

Таким чином, ОСОБА_1 багаторазово був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, належним чином, в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК країни, однак до судового засідання не з`явився без поважних причин, доказів поважності причин не явки не надав.

Одночасно, суд виходить із того, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У даному випадку, звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення, представником ОСОБА_1 адвокатом Поповою О.А. не вказано та не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а всі посилання зводяться лише до незгоди з рішенням суду.

Оскільки відсутні умови, необхідні для скасування заочного рішення, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись: ст. 227 ЦПК України (в редакції станом на 01.09.2015 року), п.9 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 260, 261, 263, 280-288 ЦПК України (в редакції станом на момент розгляду заяви), -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року.

Залишити без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попової О.А. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ФОП ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Повний текст ухвали суду складено 07.08.2023р.

Суддя: К.О. Далеко