Справа № 149/717/23
Провадження № 22-ц/801/1280/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 рокуСправа № 149/717/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Міхасішина І.В.,

суддів : Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сушка Руслана Миколайовича на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 квітня 2023 року ухвалене в м. Хмільник суддею цього суду Робак М.В. дата складання його повного тексту 10 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свої вимоги мотивані тим, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.03.2018 змінено розмір аліментів, стягнених з відповідача від 19.12.2016 року та прийнято визначено стягнення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , починаючи з 09.02.2018 року і до повноліття дітей. Діти проживають із позивачкою та перебувають на повному її утриманні. На даний час їй стало відомо, що матеріальне становище відповідача є стабільним, він знаходиться на заробітках за кордоном. Однак, на даний час, витрати на потреби на дітей значно зросли, оскільки діти дорослішають та у зв`язку з цим змінюються та збільшуються фінансові витрати на їх утримання. Фактична сума аліментів на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину не покриває усіх витрат, які позивачка витрачає на їх утримання. А тому, враховуючи те, що відповідач не має інших утриманців, а стягуваний розмір аліментів не покриває витрат на утримання дітей, позивачка просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/2 частину заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не навела виникнення нових обставин, які б були підставою для зміни способу стягнення визначених за рішенням суду аліментів, зокрема доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача, а також доказів погіршення її матеріального стану.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сушка Руслан Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивачки задовольнити у повному обсязі.

16 червня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 05 червня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_5 (копія на а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_5 (копія на а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_5 (копія на а.с.10).

Згідно інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 ( коп.а.с. на 11-14).

07.03.2012 рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмільницької області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (копія на а.с.16).

02.03.2018 рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмільницької області задоволено позов про зміну розміру аліментів.( коп.а.с. на 15).

24.04.2021 позивачка уклала шлюб, та змінила прізвище " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 "( коп. на а.с. 17).

Довідками №1,14,153 від 01.03.2023 підтверджується, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відвідують дитячу школу мистецтв ( коп. на а.с. 18-20).

Довідкою №30 від 01.03.2023 підтверджується, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відвідують спеціалізовану школу №214 ( коп.на а.с. 21-22).

Наказом № 66 від 28.09.2022 року, виданого КП "Шкільне харчування Оболонського району м. Києва" , встановлено, що в школі дійсно є гаряче харчування за готівкові кошти( коп.на а.с. 23).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Тобто, в даному випадку саме на позивача покладається обов`язок доводити обставини, які впливають на можливу зміну розміру аліментів.

Доводи апелянта є безпідставними з огляду на таке.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а позивач, яка звернулася з апеляційною скаргою, звільнена від сплати судового збору, то судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сушка Руслана Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 квітня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник