Справа № 535/736/23
Провадження № 2/535/723/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Мальцевої С.М., розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу №535/736/23за позовом ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 47,1 кв.м, в тому числі житлової площі 19,8 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , й до дня смерті належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті ОСОБА_2 він є спадкоємцем за законом за правом представлення, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкового майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для належного оформлення своїх спадкових прав він звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори, однак державний нотаріус Вербицька Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності на житловий будинок спадкодавця, а також відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності ОСОБА_2 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 65, 66).

Позивач ОСОБА_1 09.09.2023 подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 64).

Відповідач Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області 21.06.2023 року подала до письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 70).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серii НОМЕР_1 , виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської обласні 01.10.2004 (а.с. 15).

Відповідно до довідки №09-9/74 виданої виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Полтавської області 22.05.2023, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 ніхто не був зареєстрований (а.с. 16).

Згідно з довідкою Котелевської державної нотаріальної контори № 120/01-09 від 09.06.2023, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 239/2005 (а.с. 67).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І. 05.10.2005 за реєстровим № 1739, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її онук ОСОБА_1 , батько якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки у розмірі 3,19 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ПЛ № 024982, зареєстрованого Котелевським районним відділом земельних ресурсів у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13 від 14.09.2004 року. (а.с. 17).

Таким чином, позивач є спадкоємцем на спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 за правом представлення, після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 26.07.2002 (а.с. 14).

Родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим Котелевським ЗАГС Полтавської області 08.03.1955 (а.с. 13).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 13.08.1971 року ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 (а.с. 12).

Вiдповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числi зачатi за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна, після смерті ОСОБА_2 , входить житловий будинок літ. А-1, загальною площею 47,1 кв.м., в тому числі житлової площі 19,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на будинок садибного типу станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася (а.с. 21).

Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки державний нотаріус Третьої полтавської державної нотаріально контори, яка виконує обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори, Вербицька Т.М., відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав документи, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_2 , на зазначене вище нерухоме майно, що входить до складу спадщини, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 101/02-32 від 11.05.2023 року (а.с. 18-20).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 09-03/464 від 17.10.2022 року, згідно з погосподарською книгою №2 за 2016-2023 роки особовий рахунок № НОМЕР_5 , домоволодіння в АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

Згідно з погосподарською книгою № 6 за 1986-1990 рр., особовий рахунок № НОМЕР_6 , станом на 01.07.1990 року домоволодіння в АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на 01.07.1990 року були: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 09-03/463 від 17.10.2022 (а.с. 23).

Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року), Української РСР «Про власність» (в редакції 1991 року).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищевказаної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) iз 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сiльських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвернтаризацію) будинків і домоволодінь у межах місті і селищ, у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 4 ст. 200, 206, ч. 2 ст. 247, 264 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1268, 1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 47,1 кв.м, в тому числі житлової площі 19,8 кв.м, що розташоване за адресою: розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , й до дня смерті належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, вул. Центральна, 66, поштовий індекс 38623, 8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Шолудько