Справа № 953/5647/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Демченко С. В.,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника заявника - адвоката Репетун Катерини Володимирівни про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року по цивільній справі № 953/5647/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

05 липня 2023 року адвокат Репетун К. В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1152927 від 29 червня 2023 року, звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року по цивільній справі № 953/5647/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 грудня 2021 року у загальному розмірі 90379 гривень 02 копійки, а також стягнуто судовий збір у розмірі 992 гривні 20 копійок. Постановою Харківського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року набрало законної сили 19 квітня 2023 року. Зазначила, що боржник ОСОБА_2 має намір виконати рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року в повному обсязі, однак у зв`язку із запровадження в Україні правового режиму воєнного стану його фінансовий стан погіршився, він не має можливості сплатити суму боргу у розмірі 90379 гривень 02 копійки одним платежем. Вказала, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного податку третьої групи. Відповідно до декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, дохід ОСОБА_2 за третій місяць 2023 року складає 31850 грн, за четвертий 72864 грн. Зауважила на тому, що дохід ОСОБА_2 зазначений в деклараціях не є його чистим доходом, оскільки на фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування і є платниками єдиного податку, не поширюються вимоги чинного законодавства щодо порядку визначення чистого доходу при сплаті єдиного податку. Таким чином, доходи боржника не дозволяють останньому сплатити суму боргу в повному обсязі одним платежем, оскільки вони є меншими ніж загальна сума заборгованості. З огляду на вищевикладене, на переконання сторони боржника, наявні підстави для розстрочення рішення суду.

12 липня 2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву боржника про розстрочення виконання рішення, в яких він просить відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що станом на час винесення державним виконавцем постанови про арешт рахунків боржника у межах виконавчого провадження № 71933370, на рахунках боржника перебувало близько 100 000 грн, що також підтверджується відомостями, наданими боржником до заяви про розстрочення виконання рішення суду. Зазначив, що зі змісту заяви стає зрозумілим, що метою звернення боржника до суду із даною заявою є можливість уникнення списання держаним виконавцем суми боргу однією сумою. При цьому положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України встановлено, що підставою розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Однак у заяві не наведено жодної обставини, яка може бути визнана такою, що ускладнює виконання рішення суду або робить його неможливим.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник заявника - адвокат Репетун К. В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати заяву про розстрочення виконання рішення суду без її участі та за відсутності заявника, а також просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, дійшов такого висновку.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 грудня 2021 року у розмірі 2000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 73120 гривень, відсотки у розмірі 400 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 14624 гривні, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2635 гривень 02 копійки, а всього на суму 90379 гривень 02 копійки та судовий збір у розмірі 992 гривні 20 копійок.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року - без змін.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року набрало законної сили 19 квітня 2023 року.

ОСОБА_2 , звертаючись із заявою про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року по цивільній справі № 953/5647/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, посилається на те, що його сукупний дохід є меншим ніж загальна сума заборгованості за договором позики від 28 грудня 2021 року, а тому на його думку є підстави, передбачені ст. 435 ЦПК України, для розстрочення виконання судового рішення.

На підтвердження викладених у заяві про розстрочення виконання судового рішення доводів, заявник надав податкові декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні.

Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні слідує, що дохід ОСОБА_2 за 3 місяць 2023 року становить 31850 грн, за 4 місяць 2023 року 72864 грн.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положенням ст. 129-1 Конституції України кореспондують положення ст. 18 ЦПК України, в яких зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З аналізу викладених вище положень слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, при цьому без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Положеннями ч. 1 ст. 435 ЦПК України встановлено, що заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

За змістом ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У ч. 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Разом з тим підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник, обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання судового рішення, посилається на погіршення фінансового становища, на підтвердження чого надав податкові декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні.

Обставини, на які покликається заявник як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, суд не вважає такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, враховуючи, що надані заявником податкові декларації не підтверджують скрутне матеріальне становище останнього, а навпаки свідчать про задовільне фінансове становище, враховуючи при цьому, що надані декларації підтверджують сукупний дохід не за весь рік, а лише чотири місяці звітного періоду 2023 року.

Суд враховує, що вищевказане рішення суду набрало законної сили 19 квітня 2023 року та з цього часу не надано доказів того, що боржник сплачував які-небудь кошти на користь стягувача в рахунок погашення виниклого боргу, при цьому додані заявником документи самі по собі не підтверджують підстав, передбачених ст. 435 ЦПК України для розстрочки виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, натомість заявником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.77, 78, 81 ЦПК України, на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а відтак обставини на які посилається заявник, не є такими обставинами, які б свідчили про їх винятковість.

Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

З огляду на те, що матеріали справи не містять, а судом не встановлено виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робила б його виконання неможливим чи ускладненим, то у зв`язку з цим вимоги заяви про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року про стягнення суми заборгованості є безпідставними, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви щодо розстрочення виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 77, 78, 81, 260, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника - адвоката Репетун Катерини Володимирівни про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року по цивільній справі № 953/5647/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складений та підписаний 14 серпня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко