Справа № 485/213/23
Провадження №2-о/485/13/23
Рішення

іменем України

11 серпня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Долганюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка врежимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області. З моменту народження й станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року він був зареєстрований та проживав в с.Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області. З 06 січня 1992 року він разом з матір"ю проживав в с-щі Поляна Снігурівського району Миколаївської області по 2004 рік. В 2004 році він разом з молодшим братом опинився в Новопетрівській школі - інтернат в зв"язку з тим, що їх матір було засуджено до позбавлення волі. Однак доказів такого не представляється можливим надати, оскільки з введенням воєнного стану були знищені всі архіви. З 2010 року він почав проживати без реєстрації в с. Червона Долина Снігурівського району Миколаївської області де і проживає до тепер. За отриманням паспорту громадянина України по досягненню 16 років не звертався. В лютому 2019 року він звертався до Снігурівського районного відділу управління державної міграційної служби України у Миколаївській області з заявою про видачу йому паспорта громадянина України, але отримав рішення про відмову в оформленні паспорта у вигляді ID-карти по причині не надання ним свідоцтва про народження. У січні 2020 року він повторно звернувся до міграційної служби та отримав довідку про те, що його особу встановлено, однак в оформленні паспорту у вигляді ID-карти йому відмовлено з тієї причини, що не підтверджено його належність до громадянства України та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року, після чого подати заяву про встановлення належності до громадянства України.

Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно заявнику для вирішення питання про громадянство України та отримання паспорта громадянина України.

07 червня 2023 року до суду надійшли письмоові заперечення представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області Долганюк Ю.Ю. на заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, в яких предстаставник просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що доказами у справі не встановлено де була зареєстрована та перебувала мати заявника станом на 13 листопада 1991 року. Крім того, відповідно до вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), для заявника породжуватимуться юридичні наслідки лише при встановленні факту постійного проживання у визначений період на конкретній території в неповнолітньому віці (а.с.29-31).

Заявник в судовому засіданні 26 липня 2023 року заяву підтримав, просив заяву задовольнити. В судове засідання 11 серпня 2023 року не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області в судовому засіданні, з урахуванням додатково доданих заявником документів, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області, Україна, про що 06 липня 1991 року виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис № 38. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 виданого потворно 09 серпня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.4).

Мати заявника, ОСОБА_3 була громадянкою України, 30 липня 1998 року Снігурівським РВ УМВС України останній було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.10).

З моменту народження й станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року заявник проживав разом з матір"ю в с.Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області, вказане підтверджується довідкою старости Афанасіївського старостинського округу ОСОБА_4 від 25 липня 2023 року № 53 з якої слідує, що ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 23 травня 1991 року по 01 жовтня 1992 року (а.с. 72). Підстава видачі довідки - домова книга с. Юр"ївка 24.12.1987 р.-26.01.2010 р (а.с. 84-85).

Витягом з домової книги с-ща Поляна Широківської сільської ради Миколаївської області за підписом селищного голови Пересунька С.М. також підтверджується, що мати заявника ОСОБА_3 прибула до с-ща Поляна 06 жовтня 1992 року з с. Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області. Проживала до 14 квітня 2005 року та вибула до с. Першотравневе Дніпропетровської області (а.с.13).

Відповідно до довідки Широківської сільської ради Миколаївської області № 326 від 28 березня 2023 року, ОСОБА_3 дійсно проживала до 2005 року разом з сім"єю в с-щі Поляна та мала слідуючий склад сім"ї: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2008 року, за заявою адміністрації Новопетрівської спеціальної школи - інтернату Миколаївської обласної ради, матір заявника ОСОБА_3 визнано безвісно відсутньо. При цьому судом також було встановлено, що й батька заявника ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім рішенням суду від 28 вересня 2006 року (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 29 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області на підставі актового запису № 1, мати заявника ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

За відомостями виконкому Широківської сільської ради Миколаївської області, станом на 30 жовтня 2018 року, заявник ОСОБА_1 не зареєстрований на території сільської ради (а.с.8).

За отриманням паспорту громадянина України по досягненню 16 років заявник не звертався.

За звернення в лютому 2019 року до Снігурівського районного відділу управління державної міграційної служби України у Миколаївській області з заявою про видачу паспорта громадянина України, заявник отримав рішення про відмову в оформленні паспорта у вигляді ID-карти по причині не надання свідоцтва про народження (а.с.5).

У січні 2020 року заявник повторно звернувся до міграційної служби та 01 лютого 2020 року отримав довідку про те, що його особу встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.7).

Рішенням начальника Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області Пелех М. від 01 лютого 2020 року заявнику відмовлено в оформленні паспорту у вигляді ID-карти за не підтвердження належності до громадянства України та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року, після чого подати заяву про встановлення належності до громадянства України згідно ст. 3 Закону України "Про громадянство" (а.с. 6).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом.

За нормою ст. 9 Закону України "Про правонаступництво України" всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.п. "в" п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в Україні станом на 24 серпня 1991 року чи станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника, станом на 13 листопада 1991 року йому було п"ять місяців, тобто місце проживання останнього встановлювалось відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них.

Як встановлено судом, мати заявника, яка станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) була його законним представником (з огляду на малолітній вік заявника), постійно проживала на території України у с.Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області.

Таким чином, суд вважає, що заявником надані достатні та належні докази, які у сукупності підтверджують факт його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом з матір"ю станом на 13 листопада 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 265, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області, на території України у неповнолітньому віці станом на 13 листопада 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 11 серпня 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов