Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - САВЛУКТ.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - адвокат Самойленко А.М.,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - не з`явився,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком шляхом встановлення порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогами:

«Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок участі бабусі у вихованні дитини - онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- спілкуватись з онуком без присутності батька ОСОБА_3 , раз на місяць в суботу по шість годин в день з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., в тому числі за місцем проживання онука у м. Києві, з можливістю прогулянок по місту і відвідувань закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування;

- спільно з онуком щороку відвідувати на поминальні дні місце поховання його матері ОСОБА_5 ;

- мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладі освіти під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу;

- на шкільних канікулах: в зимові канікули щороку за місцем мого проживання протягом неділі, яка припадає на християнське Різдво, без присутності батька, влітку - один місяць літніх канікул за місцем мого проживання, в умовах присадибної ділянки, свого будинку, свіжого повітря, свого саду, городу, близькості моря для оздоровлення дитини;

- раз на день спілкуватися з онуком із застосуванням телефонного зв`язку, в тому числі із застосуванням відеозв`язку та інших технічних засобів електронної пошти;

- дозволити мені отримувати інформацію про стан здоров`я онука від сімейного лікаря та за місцем його навчання»

23 грудня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12 лютого 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі.

На виконання вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, зобов`язано Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації надати суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору між ОСОБА_1 (бабуся) та ОСОБА_3 - батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання дитини разом з батьком - АДРЕСА_1 , щодо визначення способів участі баби у вихованні дитини (онука) (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини разом з батьком, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

25 березня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

26 березня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представнику відповідача - адвоката Самойленко А.М. про поновлення строку для подання відзиву на позов.

09 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про зупинення провадження у цивільній справі, - до перегляду в порядку апеляційного провадження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року.

05 жовтня 2021 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року, - залишено без змін.

25 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі.

22 вересня 2022 року (Еп-8653) відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення на позов, висловив свої заперечення щодо підстав для задоволення позову, повідомив про наступні обставини, що відповідач та його син ОСОБА_4 , за здоров`я та життя якого він як батько несе відповідальність відповідно до норм Сімейного кодекс України, перебуває за межами території нашої країни та й надалі має намір перебувати до повної стабілізації ситуації в Україні та завершення бойових дій на всій її території . Також, щодо заявлених позовних вимог та наведених позивачем обставин, відповідач звертає увагу суду, що позивач перебуває на окупованій території в м. Мелітополь Запорізької області, а тому спілкування з онуком без присутності батька, раз на місяць, в суботу по 6 годин в день з 10.00-16.00 години, в тому числі за місцем проживання онука в місті Києві: спільно з онуком щороку відвідувати на поминальні дні місце поховання його мами; мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладі освіти під час проведення свят, на шкільних канікулах: на зимові канікули щороку за місцем мого проживання протягом неділі, яка припадає на Християнське Різдво, без присутності батька, влітку - один місяць літніх канікул за місцем проживання позивача, є неможливим насамперед допоки позивач перебуває на окупованій території України де на даний час окупантами не дотримуються норми законодавства України, Міжнародні, у відповідності до міжнародної конвенції «Про права дитини», до поки ведуться бойові дії на території України, а так як нормами Сімейного кодексу України на відповідача, як батька, покладено ряд обов`язків вважає за неможливе задоволення вищевказаних вимог в умовах сьогодення.

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. (ч.ч. 1-2 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України)

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповідності до положень статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

26 березня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представнику відповідача - адвоката Самойленко А.М. про поновлення строку для подання відзиву на позов.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. (ч. 8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України)

Позивач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснили, що з 10 липня 2013 року відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , донькою позивача. Під час перебування у шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 17 липня 2014 року подружжя ОСОБА_7 припинили спільне сумісне прожавинная і син ОСОБА_8 залишився проживати разом з мамою у місті Мелітополь, де проживав з моменту народження. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька позивача ОСОБА_5 померла, після її смерті відповідач, надавши недостовірні дані про наявність зареєстрованого місця проживання дитини в місті Києві, забрав онука, після їх від`їзду позивач не має можливості бачитись з онуком, намагання вирішити питання в досудовому порядку шляхом звернення до відповідного органу опіки та піклування стосовно прийняття рішення про визначення способу участі бабусі у спілкуванні та вихованні онука не дали позитивних результатів, тому позивач вимішена звернтись для вирішення даного спору в судовому порядку з метою встановлення чіткого графіку спілкування з онуком, що наддасть можливість бачитись з онуком у визначений судом час та у такий спосіб врегулювати на майбутнє відносини між бабусею та онуком.

Представник відповідача в судовому засіданні висловили свою позицію щодо підстав для відмови у задоволенні позову, при вирішенні спору просив врахувати, що після смерті матері дитина між позивачем та відповідачем, батьком дитини, вникали суперечки щодо місця проживання дитини, позивач в будь-який спосіб намагалась залишити онука проживати разом з нею, на даний час дитина проживає разом з батьком, який займається виховання дитини, багато часу приділяє здоров`ю дитини, оскільки до того часу як відповідач забрав дитину, спір про відібрання дитини від бабусі вирішувався в суді, позивач не переймалась проблемами дитини, її станом здоров`я, дитини для свого віку має зайву вагу, залякана, перебувала в постійному страху навіяному бабусею, що прийдуть чужі люди та його заберуть, незважаючи на ці обставини відповідач неожднолразво пропонував позивачу врегулювати спірні питання щодо спілкування бабусі з онуком мирним шляхом, однак запропоновані варіанти не влаштовують позивача, яка намагається вирішувати всі питання лише в судовому порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, з урахуванням окремо поданих письмових пояснень позивач повідомив суд, що з кінця лютого 2022 року разом з сином перебуває за межами території України до повної стабілізації ситуації в Україні та завершення бойових дій, та у зв`язку з чим не має можливості приймати особисто участь в судовому засіданні та просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника та прийняти рішення в найкращих інтересах дитини, разом з заявою долучено висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі бабусі у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії №19 від 14 грудня 2022 року), відповідно до якого комісія не може об`єктивно дослідити питання визначення годин спілкування бабусі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дитина на даний час не мешкає за місцем проживання, та розгляд зазначеного питання можливий після повернення дитини в Україну, або після припинення дії воєнного стану в Україні.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника та прийняти рішення в найкращих інтересах дитини, та зауважили, що проведення необхідної роботи служби для підготовки матеріалів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації є не можливим, оскільки відповідачем ОСОБА_3 повідомлено, що він разом з дитиною проживають у Дніпровському районні міста Києва, повну адресу свого місця проживання батьком не повідомлено в цілях безпеки дитини.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy V. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У частині першій статті 257 Сімейного кодексу України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 Сімейного кодексу України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Судом встановлено, що з 10 липня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі, після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружини змінено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_7 ».

Під час спільного проживання у подружжя народився - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть видане Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.13 том 1)

ОСОБА_1 є матір`ю померлої ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до статті 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 Сімейного кодексу України.

За змістом статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них. вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Разом із тим положеннями частини п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції.

Справами опіки і піклування у селищах і селах безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад (пункт 1.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України. Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 29 травня 1999 року №34/166/131/88).

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад. підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) вказано, що: "системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 635/2771/17 (провадження № 61-40050св18) вказано, що: "на рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування діда з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Суд першої інстанції під час розгляду справи на вказані норми законодавства уваги не звернув та ухвалив судове рішення щодо визначення участі діда у вихованні дитини та визначення йому часу для спілкування, не отримавши письмового висновку органу опіки та піклування, який у цій категорії справ є обов`язковим, незважаючи на заяву позивача про необхідність витребувати висновок органу опіки та піклування".

Враховуючи норми сімейного законодавства України та указані висновки Верховного Суду, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування діда та баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Під час розгляду цивільної справи, за клопотання позивача ОСОБА_1 , судом постановлено ухвалу від 12 лютого 2021 року про витребування доказів та зобов`язано Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації надати суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору між ОСОБА_1 (бабуся) та ОСОБА_3 , батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання дитини разом з батьком - АДРЕСА_1 , щодо визначення способів участі баби у вихованні дитини (онука) (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини разом з батьком, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На виконання ухвали суду, 17 березня 2021 року (вих.№964) Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації листом повідомила про наступне, що відповідно до вимог пункту 73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, статей 159, 263 Сімейного кодексу України Службою вживаються передбачені чинним законодавством заходи для підготовки та подальшого направлення на адресу суду письмового висновку про усунення перешкод у спілкуванні з онуком. (а.с.112 т.1)

28 травня 2021 року (вих.№1860) Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації листом повідомила про наступне, що відповідно до вимог пункту 73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, статей 159, 263 Сімейного кодексу України Службою були вжитті передбачені чинним законодавством заходи для підготовки та подальшого направлення на адресу суду письмового висновку про усунення перешкод у спілкуванні з онуком.

Після з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення, а саме: за заявою батька дитини ОСОБА_3 від 19 травня 2021 року було встановлено, що дитина разом з ним проживає в Дніпровському районі м. Києва, повну адресу свого місця проживання батько не повідомив в цілях безпеки дитини, тому провести необхідну роботу для підготовки матеріалів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації не є можливим. (а.с.248 т.1)

22 грудня 2022 року (вих.№103/7022/41/1 ) Органом опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації складено Висновок щодо участі бабусі у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії №19 від 14 грудня 2022 року). (а.с. 193-194 т.2)

За змістом наданого Висновку Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації встановлено наступні обставини.

23 грудня 2020 року постановою Запорізького апеляційного суду прийнято рішення щодо проживання малолітнього ОСОБА_4 , 2014 р.н., з батьком ОСОБА_3 , та підтверджено Верховним судом України. Мати дитини ОСОБА_5 померла в 2016 році. Батько дитини ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 , 2014 р.н., зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , спеціалісти служби у справах дітей та сім`ї двічі намагалися потрапити до квартири, але двері ніхто не відчиняв, зі слів сусідів, батько з сином за вказаною адресою не проживають, будь-який зв`язок з ними відсутній.

Бабуся дитини, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на тимчасово окупованій території, на зв`язок не виходить, на даний час громадянка ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва щодо участі у спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги вищезазначене, орган опіки та піклування не може об`єктивно дослідити питання визначення годин спілкування бабусі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дитина на даний час не мешкає за місцем проживання. Розгляд зазначеного питання можливий після повернення дитини в Україну, або після припинення дії воєнного стану в Україні.

Таким чином, незважаючи на необхідність встановлення обставин, визначених у статтях 158, 159 СК України, орган опіки та піклування не направив до суду представника для участі в судовому засіданні, не подав до суду письмові пояснення по суті предмету спору та не виконав вимоги статі 19 Сімейного кодексу України щодо обов`язку надати письмовий висновок для розв`язання спору з порушених в судовому порядку питань.

Під час розгляду справи, враховуючи надані відповідачем письмові пояснення, судом встановлено, що на початку запровадження в Україні воєнного стану відповідач разом з сином перебувають за кордоном, повернення дитини в Україну може нести загрозу її життю та здоров`ю. Розглянути спірні питання щодо участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком можливо лише після припинення дії воєнного стану в Україні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

За змістом положень ч.2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; припинення правовідношення. а також його анулювання; припинення дій. які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин та неможливість надання суду висновку Органом опіки та піклування щодо можливої участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком, який на даний час проживає разом з батьком за межами країни, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком шляхом встановлення порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком.

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статями 18, 19, 159, 257 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», статями 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком шляхом встановлення порядку участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статі 358 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я