2-др/465/30/23
РІШЕННЯ

Іменем України

08.08.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого:судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Титикайло І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Синчук В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В СТ А Н О В И В:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2023 року вищевказаний позов задоволено частково; змінено спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року у справі №465/6407/19; ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили; виконавчий лист №465/6407/19, виданий на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року відкликано; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 16 коп.

30.06.2023 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Синчук В.В. про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, в якій просить здійснити розподіл судових витрат сторін пропорційно до частки задоволених позовних вимог, вказавши, що відповідачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак від такої надійшла заява про розгляд заяви без її участі, щодо ухвалення у справі додаткового рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від його представника до суду надійшла заява про розгляд заяви без їх участі, заяву просив задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вже зазначалось, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2023 року вищевказаний позов задоволено частково; змінено спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року у справі №465/6407/19; ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили; виконавчий лист №465/6407/19, виданий на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року відкликано; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 16 коп.

Разом з тим, з вищевказаного рішення вбачається, що судом не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої (правової) допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 01.05.2023 року укладено Договір про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) №1/05 з Адвокатським об`єднанням "Івашків і Партнери", відповідно до умов якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.1.3 вищевказаного Договору правова допомога надається Адвокатським об`єднанням (адвокатом) шляхом представництва прав та інтересів клієнта у справі №465/1866/23 за позовом ОСОБА_2 до клієнта про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Як вбачається зі змісту п.3.2 Договору вартість надання правової допомоги в межах надання правової допомоги в суді першої інстанції у справі, визначеній в п.1.3 цього Договору становить 15000,00 грн., що сплачуються протягом 5-ти днів з моменту підписання сторонами даного Договору.

Згідно з Квитанцією №163465781 від 01.05.2023 року відповідачем ОСОБА_1 сплачено Адвокатському об`єднанню "Івашків та Партнери" 15000,00 грн. за надання правової допомоги за Договором №1/05 від 01.05.2023 року.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Щодо зазначення представником відповідача суми стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг.

Зважаючи на складність справи, з врахуванням часу, необхідного на надання правової допомоги в такій категорії справ, обсягу наданих послуг адвокатом, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. є розумною та не завищеною.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме на 60% від заявлених позовних вимог (у 40% розміру позовних вимог позивачці відмовлено), відповідач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить суму в розмірі 2400,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141,258,259,263-265,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Синчук В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 коп. понесених судових витрат на професійну правову допомогу.

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2023 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.