Справа № 522/9006/22
Провадження № 2-др/522/109/23
04 серпня 2023 Приморський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Прусс О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесаоблфарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесаоблфарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 року було задоволено позовні вимоги у повному обсязі.
До суду 28 липня 2023 року надійшла заява позивача про стягнення з відповідача судових витратна професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 28 800,00 грн.
В обґрунтування заяви представник позивача, адвокат Вуж Д.В., посилається на те, що представником позивача було попередньо у позовній заяві та додатково у заяві про збільшення позовних вимог заявлено про стягнення з відповідача судових витрат, зокрема, витрат на професійну правову (правничу) допомогу. Згідно укладеного між позивачем та адвокатом Шалько О.А. Договору про надання правової допомоги №б/н від 16.05.2022, сторони погодили виплату гонорару (винагороди) за надання АДВОКАТОМ професійної правничої (правової) допомоги у розмірі та строки, погоджені Сторонами окремо в кожному випадку при узгодженні КЛІЄНТОМ надання того чи іншого виду правової допомоги в залежності від обставин справи. Сторони погодили, що в гонорар АДВОКАТА входить відшкодування наступних фактичних витрат АДВОКАТА, пов`язаних з виконанням доручення, а саме: транспортні витрати, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, витрати на мобільний зв`язок, витрати на поштовий зв`язок. Таке ж положення містить договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Вуж Д.В. №б/н від 16 травня 2022 року. Звіти про виконання Договору, в якому зазначався б перелік виконаних АДВОКАТОМ за дорученням КЛІЄНТА дій, та акти виконаних робіт (наданих послуг) не складалися, оскільки підписання актів Договором не передбачено (п. 4.5), а за підготовкою звітів про виконання Договору ОСОБА_1 не звертався (п. 4.4). Попередньо розміри гонорарів адвокатів за здійснення окремих дій сторонами погоджувалось шляхом стільникового зв`язку, тому надати до суду доказів таких розмов не вбачається можливим. Однак шляхом здійснення оплати послуг адвокатів в повному обсязі ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на саме такий розмір гонорару адвоката.
Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг), необхідних для надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокатом Шалько О.А. та адвокатом Вуж Д.В. надані послуги загальною вартістю 28 800 грн, що підлягає стягненню з відповідача.
У судове засідання 04 серпня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача, адвоката Вуж Д.В., надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесаоблфарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
28 липня 2023 року представник позивача, адвокат Вуж Д.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою пророзрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
Відповідно до положень частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року по справі № 550/936/18.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).
Згідно положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилаються сторони, як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок подання яких покладено на сторони.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано копії: договору про надання правової допомоги №б/н від 16.05.2022, укладеного між позивачем та адвокатом Шалько О.А., договору про надання правової допомоги №б/н від 16.05.2022, укладеного між позивачем та адвокатом Вуж Д.В., прибуткових касових ордерів № 79 від 16.05.2022 року на суму 2 000 грн., №88 від 19.07.2022 року на суму 9 000 грн., №119 від 02.09.2022 року на суму 750 грн., №144 від 10.10.2022 року на суму 1 500 грн., №156 від 21.11.2022 року на суму 1 500 грн., №92 від 10.03.2023 року на суму 1 000 грн., №90 від 25.07.2023 року на суму 5 000 грн., №166 від 24.08.2022 року на суму 1 250 грн.,№198 від 22.11.2022 року на суму 1 000 грн., №28 від 01.02.2023 року на суму 1 500 грн., №145 від 25.07.2023 року на суму 4 300 грн. Загальна сума понесених витрат на правову (правничу) допомогу позивачем складає 28 800 грн. Сама заява містить детальний опис робіт (наданих послуг) структуровано в таблицю.
Суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на оплату послуг правничої допомоги в розмірі 28 800,00 гривень за участь у даній цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені представником відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 28 800,00 гривень є завищеними, та приходить до висновку про стягнення цих витрат у розмірі 19 000 гривень.
Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 134, 137, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Стягнути судові витратина професійну правову (правничу) допомогу з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОДЕСАОБЛФАРМ» (Код ЄДРПОУ: 34055981) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в розмірі 19 000,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ю.Б.Свячена