Справа № 6-657/11
Провадження № 6/461/193/23
У Х В А Л А

Іменем України

11.08.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю: секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за кордон.

В обгрунтування заяви покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13 грудня 2011 року подання старшого державного виконавця ППВР ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області Германчука Р.В. задоволено. Обмежено тимчасово ОСОБА_2 зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань покладених на мене виконавчим листом №2-1453/10 виданим 14.02.2009 року Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 571 166,77 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 51741,86 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту, 21 841,01 доларів США заборгованості за нарахованими доходами, 99069,55 доларів США заборгованості за простроченими нарахованими доходами та 2 685 309,83 грн. пені, а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Заявник зазначає, що 29.08.2022 року вона намір виїхати на роботу за межі України. Однак, рішенням службової особи Прикордонної служби України мені було відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України. Підставою для вказаної відмови слугувала ухвала Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2011 року по цивільній справі №6-657/11. В постанові про відкриття виконавчого провадження та виконавчому листі адреса реєстрації мого місця проживання значиться: АДРЕСА_1 . Попри те за даною адресою заявник не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник стверджує, що на вказану адресу їй не надходили жодні документи - ні від суду, ні від державного виконавця, що в свою чергу позбавляло її права на захист. Також, заявник зазначає, що старший державний виконавець не вчинив дій щодо встановлення вірної адреси реєстрації її місця проживання, не виходив за місцем направлення ним постанови про відкриття виконавчого провадження. У випадку перевірки державним виконавцем щодо того чи проживаю заявник за адресою АДРЕСА_1 , останній міг встановити, що за такою адресою я не проживаю з 2007 року. Також він міг це встановити надіславши запити в відповідні органи, оскільки з 06.11.2007 року місце моєї реєстрації є АДРЕСА_2 Однак, старший державний виконавець не надав уваги цим факторам та надсилав документи виконавчого провадження суто на адресу, яка була вказана у виконавчих документах. За наявності наведених обставин виконавець повинен був звернути увагу на факт відсутності доказів доведення до відома боржника інформації про стан й перебіг виконавчого провадження. Крім того, заявник зазначає, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19 квітня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гефест» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1453/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 14 лютого 2010 року, щодо солідарного боржника ОСОБА_3 . Згідно заяви про примусове виконання рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гефест» поданої до Сихівського відділу ДВС залишок нестягнутої суми з боржника становить 159 388,76 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 15 088,57 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту, 6 126,09 доларів США заборгованості за простроченими нарахованими доходами, та 793 275,52 грн. пені, а також 1820 грн. судових витрат. Тобто, сума до стягнення зменшилась майже в 4 рази, а це приблизно 75% від постановленого судом рішення, що не може свідчити про умисне ухилення від виконання судового рішення. Також, заявник стверджує, що у зв`язку із воєнним станом, вона позбавлена можливості перетнути кордон для забезпечення безпеки двох неповнолітніх дітей. Зважаючи на вказані обставини, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідмолений про час та місце розгляду справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та додані до нього документи, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.6, 7 ст.441 ЦПК України, суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.12.2011 року, подання старшого державного виконавця ППВР ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області Германчука Р.В. задоволено. Обмежено тимчасово у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН НОМЕР_1 , жительці АДРЕСА_1 до погашення нею заборгованості згідно виконавчого листа № 2-1453/10, виданого 14 лютого 2010 року Сихівським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в користь ПАТ Банк Фінанси та кредит 571.166,77 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 51.741,86 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту, 21.871,01 доларів США заборгованості за нарахованими доходами, 99.069,55 доларів США заборгованості за простроченими нарахованими доходами та 2.685.309 грн. 83 коп. пені, а також 1.700 грн. державного мита та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи.

З вказаної ухвали вбачається, що у ППВР ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-1453/10, виданий 14 лютого 2010 року Сихівським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в користь ПАТ Банк Фінанси та кредит 571.166,77 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 51.741,86 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту, 21.871,01 доларів США заборгованості за нарахованими доходами, 99.069,55 доларів США заборгованості за простроченими нарахованими доходами та 2.685.309 грн. 83 коп. пені, а також 1.700 грн. державного мита та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи, у зв`язку з чим 10 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк боржниці для добровільної виплати заборгованості, однак остання таку не погасила.

Постановою головного державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області від 27.06.2013 року повернуто виконавчий документ стягувачу, в межах виконавчого провадження №29149106.

З листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області №8764/06.1-18/23385 від 03.08.2023 року вбачається, що надати детальну інформацію по виконавчому провадженні неможливо, у зв`язку із тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням трирічного терміну зберігання, передбаченого п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 та пунктом 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19 квітня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гефест» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1453/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 14 лютого 2010 року, щодо солідарного боржника ОСОБА_3 .

Згідно заяви про примусове виконання рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гефест» поданої до Сихівського відділу ДВС залишок нестягнутої суми з боржника становить 159 388,76 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 15 088,57 доларів США заборгованості по простроченому тілу кредиту, 6 126,09 доларів США заборгованості за простроченими нарахованими доходами, та 793 275,52 грн. пені, а також 1820 грн. судових витрат

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто, вирішуючи питання про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суд повинен з`ясувати наявність обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час обставин щодо створення перешкод заявником у вчиненні виконавчих дій чи приховування майна, на яке може бути звернуте стягнення, не встановлено. Крім того, суд враховує, що боржник добровільно здійснює погашення заборгованості.

Крім того, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14 березня 2022 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18 квітня 2022 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17 травня 2022 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12 серпня 2022 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07 листопада 2022 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06 лютого 2023 року. Також строк дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 254/2023 від 01 травня 2023 року.

Так, заборона у виїзді за кордон унеможливлює для заявника тимчасовий виїзд з території України для уникнення небезпеки для життя та здоров`я.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз вказаних норм свідчить, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_6 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , встановлене ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.12.2011 року, з виконання виконавчого листа №6-657/11.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня винесення ухвали.

Головуючий суддя Мисько Х.М.