Провадження № 2/161/3118/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини

В С Т А Н О В И В:

12.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 17.03.2019 року, під час її проживання у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , у них народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . 14.02.2023 року між нею з відповідачем було зареєстровано шлюб. Вказує, що їх спільний син є дитиною з інвалідністю підгрупи А, а тому останній потребує постійного стороннього догляду. Дані обставини об`єктивно унеможливлюють їй працевлаштуватися. На даний час, відповідач надає допомогу на утримання сім`ї, проте з даного приводу у них виникають постійні суперечки. Враховуючи наведене та з огляду на положення ст. 88 СК України, просить суд постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, протягом усього часу її проживання з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснення догляду за ним.

Позивачка до початку судового засідання подала до суд заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 26).

Відповідач в судове засідання не з`явився, до його початку також подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. При розгляді справи просить врахувати, що він працює на посаді монтажника ТзОВ «Артем-тепло», розмір його середньомісячного заробітку становить мінімальну заробітну плату (а.с. 27).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.03.2019 року у сторін спору позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

14.02.2023 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

29.05.2023 року малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено інвалідність підгрупи А до досягнення ним 18 років. Про дану обставину свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

У своєму позові, позивач ОСОБА_1 ставить питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на своє утримання, як матері, що проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею.

Насамперед, варто зауважити, що під категорією «дитина з інвалідністю» підгрупи А розуміється особа у віці до 18 років з виключно високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування (ст. 7 ЗУ Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»).

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 , у зв`язку з наявністю у сина інвалідності підгрупи А, позбавлена можливості працевлаштуватися через залежність дитини від її постійного стороннього догляду.

При цьому, факт працездатності позивачки не впливає на виникнення у неї права на своє утримання чоловіком в порядку ст. 88 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Приписами ч.ч. 1-2 ст. 77 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 88 СК України визначено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 88 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає із дитиною з інвалідністю.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, працює на посаді монтажника в ТзОВ «Артем-тепло», розмір його середньомісячного заробітку становить мінімальну заробітну плату, що станом на дату постановлення даного судового рішення складає 6700 грн.

Натомість, позивач ОСОБА_1 не працевлаштована, її щомісячний дохід складається виключно соціальна допомога на дитину з інвалідністю (а.с. 9, 11-14)

Доказів іншого сторонами суду надано не було.

Разом з тим, у своїй заяві від 15.08.2023 року відповідач ОСОБА_2 фактично підтвердив ту обставину, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, протягом усього часу її проживання з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснення догляду за ним.

Вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, розумним та справедливим.

Крім того, при вирішенні даного спору, суд, з огляду на положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог та вважає, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_2 звернулася 12.07.2023 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

У зв`язку з тим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 75, 80, 88 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12 липня 2023 року та протягом усього часу її проживання з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здійснення догляду за ним.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 16 серпня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська