Справа № 368/1224/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі сторін:

Позивачі - ОСОБА_1

ОСОБА_2 .

Представник відповідача - адвокат Лисюк О.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн. із розрахунку, 100000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких я зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; 100000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, та членів своєї сім`ї; 50000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв`язку із пошкодженням (знищенням) майна.

Позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема є відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

До збитків, п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тобто непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

У ч. 2 статті 60 Сімейного кодексу України визначається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідугпьного користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із статтею 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку а протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3, 4 вказаної статті передбачено відш .одування моральної шкоди грошовими коштами незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Зі змісту ч. 1 ст. 1195 ЦК України вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто на користь потерпілого відшкодовуються витрати, які пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»-«...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Згідно з правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органі, та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних. Отже, тілесним ушкодженням називають протиправне і винне заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, яким порушено анатомічну цілісність або фізіологічні функції тканин чи органів потерпілого при посяганні на здоров`я. Поряд з фізичною шкодою потерпілим одночасно заподіюється і майнова шкода, що полягає у витратах на лікування, протезування, посилене харчування, тощо.

21.12.2019 року близько 19 години, відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно-несправним автомобілем марки «АЗЛК -2140» , державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в межах міста Кагарлик, Обухівського району, Київської області в напрямку руху до центра міста по вулиці Парковій, порушуючи вимоги п. 1.3. ПДР України згідно якого «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємо ввічливими, п. 1.5. ПДР України: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків , п.2.3 б ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом удорозі, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, п. 10.1.ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та порушуючи вимоги п.34 (1.1) ПДР - дорожня розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протипежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, не врахував дорожню обстановку, маючи технічну можливість попередити зіткнення, шляхом дотримання вищевказаних пунктів ПДР України, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, що прямує від центра м. Кагарлика поблизу будинку № 18 по вул. Парковій, перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки (1.1) та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по зазначеній вище автомобільній дорозі в напрямку від центра м. Кагарлик Київської області.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в ПАТ «НАСК`ОРАНТА», що підтверджується полісом № АМ/9650881 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2019 року.

Натомість цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на час ДТП не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також були відсутні відомості, що ОСОБА_3 підпадає під норму п.13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що звільняло б його від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України.

Відповідач ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року винесеного у справі №368/702/20, який набрав законної сили 12.08.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України.

Київським Апеляційним судом 12.08.2021 року у справі №368/702/20 прийнято рішення про скасування вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року в частині призначеного ОСОБА_3 покарання. У цій частині ухвалено новий вирок та призначено ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. В решті вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

09 грудня 2021 року у справі №368/702/20 Касаційний Кримінальний Суд Верховного Суду виніс постанову згідно якої вирок Київського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

На час даної ДТП він бувводієм автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , та в момент зіткнення автомобілів зазнав почуття страху за своє життя і здоров`я та життя і здоров`я членів моєї сім`ї, які перебували на той час в автомобілі, яким він керував. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, він сильно вдарився головою об кермо автомобіля. В наслідок забиття голови зазнав сильного фізичного болю та втратив свідомість.

23.12.2019 року через надзвичайно погане самопочуття він був вимушений звернутися за медичною допомогою до Кагарлицької центральної районної лікарні. В наслідок даної ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струс головного мозку, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що підтверджується доказами доданими до позовної заяви.

В період часу з 24.12.2019 року по 05.02.2020 року (44 дні) він перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в Кагарлицькій центральній районній лікарні із обстеженням та консультацією в Київській обласній клінічній лікарні №1.

20.04.2021 р. у зв`язку із погіршенням стану здоров`я і сильними частими головними болями, запамороченнями, болем у спині, був вимушений повторно звертатися за медичною допомогою до Кагарлицької ЦРЛ, та в період часу з 20.04. по 30.04.2021 року (11 днів) перебував на лікуванні в денному стаціонарі Кагарлицької ЦРЛ. 06.01., 11.01. та 28.10.2022 року, консультований лікарем невропатологом Кагарлицької ЦРЛ з приводу наслідків перенесеної ЗЧМТ, струс головного мозку отриманих під час ДТП 21.12.2019 року.

Наразі 55 днів лікувався внаслідок отриманих під час ДТП травм.

Спричинені йому тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення порушеного стану здоров`я. Медикаментозне лікування, проходження діагностичних процедур, на яке було витрачено багато часу та значні грошові кошти.

Окрім цього він зазнав душевних страждань зумовлених фізичним болем, постійним головним болем, запамороченнями, нудотою, тривалим періодом лікування, необхідністю болісних лікарських процедур (уколів, крапельниць). Після перенесеної травми виникають періодичні головні болі, які зумовлюють повторні звернення за медичною допомогою та необхідності додаткового лікування. Наразі не вдалося в повному обсязі відновити стан мого здоров`я, який був до вчинення правопорушення.

Спричинення тілесних ушкоджень стало причиною порушення мого звичного способу життя, я був позбавлений своїх звичок, бажань та потреб, можливості працювати та вести активний спосіб життя, зустрічатися з друзями та колегами по роботі, займатися спортом, гуляти на свіжому повітрі. Також був вимушений відкласти життєві плани. Наразі змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх порушених прав в суді.

Окрім того, даним злочином також завдано значної моральної шкоди, яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів моєї сім`ї, які в наслідок даної ДТП зазнали різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Так його, неповнолітній на час ДТП, син ОСОБА_4 , будучи пасажиром автомобіля, яким він керував, зазнав тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, та потребував медикаментозного лікування. Спричинені тілесні ушкодження стали причиною зміни його звичного способу життя, він був позбавлений можливості відвідувати навчальний заклад, спілкуватися з однолітками, займатися спортом та гуляти на свіжому повітрі. Потребував додаткового догляду зі сторони батьків, але в силу даних обставин вони з дружиною вимушені були обмежити свою дитину у батьківському піклуванні.

Його дружина ОСОБА_2 , після отриманих у ДТП травм, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, закритий перелом правої великогомілкової кістки, тривалий період лікувалася, була позбавлена можливості працювати, перебувала у безпорадному стані, була прикута до ліжка, не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги, страждала від сильного болю зумовленого отриманими травмами. У подальшому, після зняття гіпсової пов`язки, протягом півроку вчилася ходити, спочатку з використанням милиць, потім спираючись на стіни, інші предмети, користуючись моєю підтримкою.

На протязі всього часу він за можливості був поряд з нею і водночас переживав разом з нею весь той біль і страждання яких вона зазнала. Після перенесеної травми, вона не може довго стояти, ходити, постійно швидко втомлюється. Скаржиться на сильні та часті головні болі, постійні болі в нозі, безсоння, втрату пам`яті, потребує постійного медикаментозного лікування та моєї додаткової уваги.

Після отриманих травм було втрачено багато часу і зусиль для відновлення попереднього стану, однак відновити попередній стан здоров`я, так і не вдалося, назавжди порушено звичайний ритм нашого життя, втрачено стійкі соціальні зв`язки. Дружина перенесла сильний емоційний стрес через отримані травми, значно погіршився її психологічний та фізичний стан, що додає моральних страждань.

Згідно рішення Миронівської міжрайонної МСЕК у наслідок отриманих в ДТП травм 21.09.2021 р. їй було встановлено ІІІ-гу. групу інвалідності строком до 01.10 2022 року. 13.09.2022 року при повторному огляді МСЕК їй було встановлено ІІ-гу. групу інвалідності з 01.10 2022 року, довічно.

Щодо душевних страждань, зумовлених ушкодженням (фактичним знищенням) автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , що є їхнім із дружиною спільним сумісним майном, то слід зазначити, що такі страждання пов`язані з неможливістю користуватися транспортним засобом, що зумовило порушення встановленого ритму життя, та викликало постійні переживання та турботи, зумовило суттєві додаткові витрати та незручності у пересуванні, вінта члени моєї сім`ї змушені були користуватися громадським транспортом та/або послугами таксі. Багато запланованих раніше справ, що потребували пересування автотранспортом, нам довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитися. Ні він, ні члени його сім`ї не мали можливості вільно на власний розсуд використовувати їхній автомобіль для власних потреб, зокрема пересуватися містом та поїхати на заздалегідь запланований відпочинок.

Пошкодження (знищення) їхнього майна, а саме автомобіля марки RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , окрім вироку суду у справі 368/702/20, також підтверджується копією висновку експерта від 01.04.2020 року N913-3/73 про проведення судової автотоварознавчої експертизи, доданою до позовної заяви.

Наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, діями відповідача було завданої значної та непоправної шкоди.

З урахуванням вище викладено та враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, які і на далі продовжують мати місце. Прикладені зусилля необхідні для відновлення попереднього психо-емоційного стану, він оцінює розмір завданої йому моральної шкоди, в 250000,00 грн. із розрахунку, 100000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких я зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; 100000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, та членів своєї сім`ї; 50000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв`язку із пошкодженням (знищенням) майна.

Саме такий розмір моральної шкоди, він вважає достатнім для розумного відшкодування завданої йому моральної шкоди і відновлення його психічного здоров`я.

Відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням матеріальну та моральну шкоду.

На виконання вимог п. 9 та 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, необхідно зазначити, що у зв`язку із розглядом даної справи він очікує понести судові витрати пов`язані із проведення судово - психологічної експертизи. Також слід зазначити, що він підтверджує те, що на час подачі даної позовної заяви ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з і тим самим предметом та з цих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, та керуючись ст. ст. 3, 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 22, 23, ч. 1 ст. 321, 1166, 1167, 1187, 1195, Цивільного кодексу України, ст. 4, 5 , 184, 187 Цивільно-процесуального кодексу України, ч.2 ст. 60, ст. 63 Сімейного кодексу України, ч. 7 ст. 128 КПК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

05.12.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Кириченко В.І.

13.12.2022 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу, на підставі якої позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, та надано позивачу ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви.

16.12.2022 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 188, 191, 192, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 09 год. 20 хв. 16.01.2022 року.

16.01.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 08.02.2023 року.

08.02.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Кимївської області Кириченка В.І.

08.02.2023 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно з якою задоволено заяву про самовідвід судді Кириченка В.І. про самовідвід в цивільній справі № 368/1224/22 і справу повернуто до канцелярії суду для визначення іншого судді.

09.02.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті була визначена суддя Кагарлицького районного суду Шевченко І.І., присвоєно справа № 368/1224/22, провадження № 2/368/175/23.

13.02.2023 року на адресу Кагарлицьткого районного суду Київської області надійшла заява про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І.

13.02.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно з якою заяву про самовідвід судді Шевченко І.І. у справі № 368/1224/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задоволено, справу передано до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для передання справи до іншого суду.

13.02.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1224/22, провадження № 2/368/175/23.

28.03.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження, в якому зазначено наступне:

- В провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблука О.В. знаходиться цивільна справи №368/1224/22 за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 250000,00 грн. та цивільна справа №368/1291/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 1 350 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 188 ЦПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами, різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Оскільки в обох справах позов пред`явлено до одного й того самого відповідача і вимоги позивачів, пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, тому вважає, що дані справи можуть бути об`єднанні в одне провадження.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 13, 43, 188 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач ОСОБА_1 просив суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:

- Об`єднати справи № 368/1224/22 за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 250000,00 грн. та № 368/1291/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 1 350 000, 00 грн., - в одне провадження.

18.05.2023 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої:

1. Клопотання, - задовольнити.

2. Справу № 368/1224/220, провадження № 2/368/175/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкорди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - об`єднати в одне провадження з справою № 368/1291/22, провадження № 2/368/196/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

3. Об`єднаній справі присвоїти № 368/1224/22, провадження № 2/368/175/23.

20.12.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути на її користь із відповідача ОСОБА_3 , моральну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 1 350 000, 00 грн. із розрахунку, 1100 000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я: 200 000, 00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, та членів її сім`ї: 50000 - моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_2 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- Відповідно до ст. З Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема є відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тобто непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3, 4 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грошовими коштами незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Зі змісту ч. 1 ст. 1195 ЦК України вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто на користь потерпілого відшкодовуються витрати, які пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року N24 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»-«...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Згідно з правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних. Отже, тілесним ушкодженням називають протиправне і винне заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, яким порушено анатомічну цілісність або фізіологічні функції тканин чи органів потерпілого при посяганні на здоров`я. Поряд з фізичною шкодою потерпілим одночасно заподіюється і майнова шкода, що полягає у витратах на лікування, протезування, посилене харчування, тощо.

21.12.2019 року близько 19 години, відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно-несправним автомобілем марки «АЗЛК -2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в межах міста Кагарлик, Обухівського району, Київської області в напрямку руху до центра міста по вулиці Парковій, порушуючи вимоги п. 1.3. ПДР України згідно якого «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємо ввічливими, п. 1.5. ПДР України: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків , п.2.3 б ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, п. 10.1.ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та порушуючи вимоги п.34 (1.1) ПДР - дорожня розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, не врахував дорожню обстановку, маючи технічну можливість попередити зіткнення, шляхом дотримання вищевказаних пунктів ПДР України, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, що прямує від центра м. Кагарлика поблизу будинку № 18 по вул. Парковій, перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки (1.1) та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по зазначеній вище автомобільній дорозі в напрямку від центра м. Кагарлик Київської області.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «НАСК`ОРАНТА», що підтверджується полісом № АМ/9650881 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2019 року.

Натомість цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на час ДТП не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також були відсутні відомості, що ОСОБА_3 підпадає під норму п.13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що звільняло б його від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України.

Відповідач ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року винесеного у справі №368/702/20, який набрав законної сили 12.08.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину за ч. 1 ст. 286 КК України.

Київським Апеляційним судом 12.08.2021 року у справі №368/702/20 прийнято рішення про скасування вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року в частині призначеного ОСОБА_3 покарання. У цій частині ухвалено новий вирок та призначено ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. В решті вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 08.12.2020 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

09 грудня 2021 року у справі №368/702/20 Касаційний Кримінальний Суд Верховного Суду виніс постанову згідно якої вирок Київського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

На час даної ДТП вона була пасажиром автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , та в момент зіткнення автомобілів зазнала почуття страху за своє життя і здоров`я та життя і здоров`я членів своєї сім`ї, які перебували на той час в автомобілі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, вона сильно вдарилася головою. Внаслідок забиття голови зазнала сильного фізичного болю та втратила свідомість. Коли прийшла до тями то намагалася вийти із автомобіля, але не змогла цього зробити, оскільки відчула сильний біль у правій нозі і впала на асфальтне покриття проїжджої частини. На місце ДТП прибула карета екстреної медичної допомоги та мені було надано першу медичну допомогу і доставлено до приймального відділення Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

Після вчинення ДТП, відповідач не вживав жодних заходів для надання до медичної та/або іншої допомоги, бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце ДТП не викликав. Станом потерпілої, як на місці ДТП так і під час перебування у лікувальному закладі та після виписки із лікувального закладу та перебування (протягом тривалого часу) на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, взагалі не цікавився. Завдані збитки не відшкодував, заподіяну шкоду не усунув.

Внаслідок даної ДТП вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, закритий перелом правої великогомілкової кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та зумовило необхідність відновлення порушеного стану здоров`я, медикаментозне лікування, проходження діагностичних та болісних лікарський процедур (уколів, крапельниць), на яке було витрачено багато часу та значні грошові кошти.

Так, в період часу з 21 по 30.12.2019 року (10 днів) вона перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

З 31.12.2019 року по 22.05.2020 року (144 дні) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

26.02.2020 року проходила обстеження у відділення діагностики МСКТ Інституту травматології та ортопедії НАМИ України.

11.06.2020 року проходила обстеження та консультована лікарем неврологом КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

19.11.2020 року проходила обстеження (МРТ) колінного суглобу у ЦМРТ ТОВ «ІНМЕД-44».

З 03 по 25.11.2020 року (23 дні) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

11.01.2021 року консультована лікарем ортопедом-травматологом ОТЦ КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

З 20.01 по 26.02.2021 року (38 днів) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

08.02.2021 року проходила обстеження та консультована лікарем неврологом КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

З 18 по 26.05.2021 року (9 днів) лікувалася на денному стаціонарі в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

27.05.2021 року проходила обстеження (МРТ) головного мозку в КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

З 27.05 по 10.06.2021 року (15 днів ) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

З 11 по 23.06.2021 року (13 днів) перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

З 24 по 30.06.2021 року (7 днів) лікувалася амбулаторно у Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

З 01 по 08.07.2021 року (8 днів) перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

З 09 по 28.07.2021 року (20 днів) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

З 29.07 по 12.08.2021 року (15 днів) лікувалася на денному стаціонарі Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

З 14 по 21.09.2021 року (8 днів) лікувалася амбулаторно в Кагарлицькій багатопрофільній лікарні.

16.09.2021 року консультована лікарем неврологом КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

21.09.2021 року при огляді Миронівською міжрайонною МСЕК у наслідок отриманих в ДТП травм, їй було встановлено ІІІ-гу. групу інвалідності з 21.09.2021 року по 01.10.2022 року.

З 07 по 09.06.2022 року (3 дні) лікувалася амбулаторно, з 10 по 20.06.2022 року (11 днів) перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

З 19 по 29.08.2022 року (11 днів) перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кагарлицької багатопрофільної лікарні.

23.08.2022 року проходила обстеження (МРТ) головного мозку в КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

05.09.2022 року консультована лікарем неврологом КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

13.09.2022 року при повторному огляді МСЕК у наслідок отриманих в ДТП травм, їй було встановлено ІІ-гу групу інвалідності з 01.10 2022 року, довічно.

Наразі, на час подання позову, вона 335 днів перебувала на лікуванні внаслідок отриманих під час ДТП травм.

Після отриманих травм вона перебувала у безпорадному стані, була прикута до ліжка, не могла самостійно пересуватися, потребувала сторонньої допомоги, страждала від сильного болю зумовленого отриманими травмами, який супроводжувався запамороченнями і нудотою. У подальшому, після зняття гіпсової пов`язки, протягом півроку вчилася ходити, спочатку з використанням милиць, потім спираючись на стіни, інші предмети, користуючись підтримкою свого чоловіка.

Було втрачено багато часу і зусиль для відновлення попереднього стану, однак відновити попередній стан здоров`я, так і.не вдалося, назавжди порушено звичайний ритм мого життя, я позбавлена можливості повноцінно працювати, займатися спортом та вести активний спосіб життя. Вимушена відкласти життєві плани. Наразі потребую постійного медикаментозного лікування, не можу довго стояти, ходити, швидко втомлююся. Мене постійно турбують сильні та часті головні болі, постійні болі в нозі, безсоння, порушення пам`яті, які зумовлюють повторні звернення за медичною допомогою та необхідність додаткового обстеження і лікування.

Внаслідок отриманих у ДТП травм вона протягом усього життя змушена лікуватися та витрачати кошти на лікування. Вона перенесла сильний емоційний стрес через отримані травми, значно погіршився мій психологічний та фізичний стан, що додає моральних страждань.

Окрім того, даним злочином також завдано значної моральної шкоди, яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї, які в наслідок даної ДТП отримали тілесні ушкодження.

Так її, неповнолітній на час ДТП, син ОСОБА_4 , будучи пасажиром автомобіля, зазнав тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, та потребував медикаментозного лікування. Спричинені тілесні ушкодження стали причиною зміни його звичного способу життя, він був позбавлений можливості відвідувати навчальний заклад, спілкуватися з однолітками, займатися спортом та гуляти на свіжому повітрі. Потребував додаткового догляду зі сторони батьків, але в силу даних обставин ми з чоловіком вимушені були обмежити свою дитину у батьківському піклуванні.

Її чоловік ОСОБА_1 , після отриманих у ДТП травм, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, тривалий період лікувався, був позбавлений можливості працювати та вести активний спосіб життя, зустрічатися з друзями та колегами по роботі, займатися спортом, гуляти на свіжому повітрі.

Щодо душевних страждань, зумовлених ушкодженням (фактичним знищенням) автомобіля, RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , то слід зазначити, що такі страждання пов`язані з неможливістю користуватися транспортним засобом, що зумовило порушення встановленого ритму життя, та викликало постійні переживання та турботи, зумовило суттєві додаткові витрати та незручності у пересуванні, вона та члени моєї сім`ї змушені були користуватися громадським транспортом та/або послугами таксі. Багато запланованих раніше справ, що потребували пересування автотранспортом, нам довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитися. Ні вона ні члени моєї сім`ї не мали можливості вільно на власний розсуд використовувати наш автомобіль для власних потреб, зокрема пересуватися містом та поїхати на заздалегідь запланований відпочинок.

Пошкодження (знищення) нашого майна, а саме автомобіля марки RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , окрім вироку суду у справі 368/702/20, також підтверджується копією висновку експерта від 01.04.2020 року №13-3/73 про проведення судової автотоварознавчої експертизи, доданою до позовної заяви.

Наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, діями відповідача було завданої значної та непоправної шкоди.

З урахуванням вище викладено та враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, які і надалі супроводжуватимуть мене протягом усього мого життя, прикладені зусилля необхідні для відновлення мого попереднього психо-емоційного стану, вона оцінюю розмір завданої їй моральної шкоди, в 1 350 000, 00 грн. із розрахунку, 1 100 000,00 грн. - моральна шкода яка полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; 200 000, 00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, та членів моєї сім`ї; 50 000, 00 грн. - моральна шкода яка полягає, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням (знищенням) майна.

Саме такий розмір моральної шкоди, вона вважає достатнім для розумного відшкодування завданої мені моральної шкоди і відновлення мого психічного здоров`я.

Відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням, тому вона вимушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх порушених прав в суді.

На виконання вимог п. 9 та 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, необхідно зазначити, що у зв`язку із розглядом даної справи вона очікує понести судові витрати пов`язані із проведення судово - сихологічної експертизи. Також слід зазначити, що вона підтверджує те, що на час подачі даної позовної заяви нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з цим самим предметом та з цих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; особи з інвалідністю І та II груп.

Таким чином на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» її звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, та керуючись ст. ст. 3, 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 22, 23, ч. 1 ст. 321, 1166, 1167, 1187, 1195, Цивільного кодексу України, ст. 4, 5, 184, 187 Цивільно-процесуального кодексу України, ч. 7 ст. 128 КПК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - позивачка просить суд задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

20.12.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті була визначена суддя Кагарлицького районного суду Іванюта Т.Є., присвоєно справа № 368/1291/22, провадження № 2/368/545/22.

21.12.2022 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 12 год. 15 хв. 11.01.2023 року.

26.12.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло письмове клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення по справі судової експертизи, наступного змісту:

- В провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченка В.І. знаходиться цивільна справа №368/1291/22 за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 1 350 000.00 грн.

Психологічний аналіз ситуації, то склалася для позивача внаслідок протиправних дій відповідача, дозволяє констатувати, то зазначена ситуація була та залишається для позивача інтенсивно психотравмуючою. Психотравмуючий характер зазначеної ситуації та пов`язані з цим негативні душевні переживання (страждання) е психологічною передумовою для кваліфікації моральної шкоди позивачу, що буде де детально встановлено за наслідками проведення експертизи.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. У зв`язку з цим з`явилась необхідність проведення судово - психологічної експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, - у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 103-105. 252 ЦПК України, - позивач просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

Призначити у справі № 368/1291/22 судово - психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, вул. Сім`ї Хохлових. 5. м. Київ).

На розгляд та вирішення експерта поставити такі питання:

1. Чи спричинені ОСОБА_2 страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі?;

2. Якщо ОСОБА_2 , завдано страждань (моральної шкоди), який може буди встановлено розмір грошової компенсації за завданні страждання (моральну шкоду)?;

3. Оплату за проведення судово-психологічпоїекспертизи гарантує.

4. На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.

11.01.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 30 хв. 07.02.2023 року.

07.02.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 01.03.2023 року.

01.03.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійцшла заява судді Кагарлицького районного суду Іванюти Т.Є. про самовідвід.

01.03.2023 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:

- Заяву судді Іванюти Т.Є. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для передачі іншому судді.

01.03.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначенимй суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1291/22, провадження № 2/368/196/23.

Проведення підгортовчого судового засідання було призначено на 14 год. 00 хв. 13.06.2023 року.

13.06.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача до 10 год. 00 хв. 11.07.2023 року.

11.07.2023 року в проведенні підготовчого судового засідання оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 28.07.2023 року в зв`язку з направленням судового запиту щодо встановлення місцезнаходження відповідача ОСОБА_3

28.07.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 10.10.2023 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

10.10.2023 року в проведенні підготовчого судового засідання оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 02.11.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2023 року, позивачка ОСОБА_2 своє клопотання про призначення по справі судової - психологічної експертизи - підтримала, та просила призначити проведення судово - психологічної експертизи до ДНДЕКЦ - Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, адреса: 08130, Київська область, Петропавлівська - Борщагівка, вул. Велика Окружна, 4.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2023 року, позивач ОСОБА_1 клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи, - підтримав, та просив його задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2023 року, представник відповідача ОСОБА_3 , - адвокат Лисюк О.В., - не заперечувала проти клопотання позивачки ОСОБА_2 про призначення по справі судової - психологічної експертизи.

Суд, розглянувши клопотання позивачки про призначення по справі судової психологічної експертизи, вислухавшивислухавши інших учасників процесу (позивача, представника відповідача), які не заперечували проти призначення експертизи, дослідивши матеріали справи, в частині, що стосується необхідності та можливості призначення по справі судової психологічної експертизи, - приходить до висновку щодо задоволення клопотання, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм процесуального права:

- як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви позивачки ОСОБА_2 , - предметом розгляду в даній справі, зокрема, - є стягнення заподіяної їй моральної шкоди в грошовому еквіваленті.

Для встановлення такого порушення слід провести судово - психологічну експертизу, так як суд вважає, що лише в разі проведення судово - психологічної експертизи в даній справі, - можливо достеменно встановити сам факт заподіяння моральної шкоди та її розмір, та суд вважає, що саме висновок експертизи буде достатнім та необхідним доказом на підтвердження розміру спричиненої експертизи.

Виходячи з норми Цивільного процесуального кодексу України, яка регулює підстави та порядок призначення експертиз в цивільних справах, та враховуючи ту обставину, що в даному випадку вирішення питань, які поставлені на проведення експертизи, - потребують спеціальних знань, - слід призначити експертизу.

При цьому суд зазначає, що сторони у справі та суд, - не є фахівцями у сфері психології, а тому для встановлення обставин, на які посилається Позивач, а саме, - на встанолвення розміру спричиненої моральної шкоди, - необхідні спеціальні знання у вищевказаній сфері.

Таким чином, для встановлення обставин, що мають значення для справи та на які посилається Позивач, необхідно призначити та провести судову психологічну експертизу, так як суд вважає, що без висновку експертизи, - неможлвио в даному спорі винести законне, обгрунтоване рішення.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Щодо установи, експертам якої слід доручити проведення експертизи, - суд вважає слушною думку сторони позивачки ОСОБА_2 (проти якої не заперечували інші учасники судового провадження, - інший позивач, представник відповідача), та, відповідно, - вважає за можливе доручити проведення експертизи експертам експертної установи, а саме, - експертам ДНДЕКЦ - Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, адреса: 08130, Київська область, Петропавлівська - Борщагівка, вул. Велика Окружна, 4.

Щодо питань, які слід поставити на вирішення експертам, то слід поставити наступні запитання:

1. Чи спричинені ОСОБА_2 страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі?;

2. Якщо ОСОБА_2 , завдано страждань (моральної шкоди), який може буди встановлено розмір грошової компенсації за завданні страждання (моральну шкоду)?;

Також суд вважає за необхідне на час проведення експертизи зупинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 252, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259 - 261, 263, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити в цивільній справі № 368/1224/22, провадження № 2/368/175/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, - судову - психологічну експертизу.

На вирішення експертизи поставити наступне запитання:

1. Чи спричинені ОСОБА_2 страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі?;

2. Якщо ОСОБА_2 , завдано страждань (моральної шкоди), який може буди встановлено розмір грошової компенсації за завданні страждання (моральну шкоду)?;

Проведення судової психологічної експертизи доручити експертам ДНДЕКЦ - Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, адреса: 08130, Київська область, Петропавлівська - Борщагівка, вул. Велика Окружна, 4, попередивши експертів (яких буде визначено для проведення даної експертизи) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання поклаждених на них обов`язків.

Оплату вартості експертизи покласти на позивачку, - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_3 , роз`яснивши учасникам справи про наслідки ухилення від участі в експертизі, які передбачені ст. 109 ЦПК України, -у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Для проведення експертизи направити матеріали цивільної справи 368/1291/22, провадження 2/368/196/23.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Ухвала про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду на підставі п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на підставі ч. 1 ст. 356 ЦПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення, а учасниками процесу, які не були в судовому засіданні під час проголошення рішення?- протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук