Справа № 464/5274/22 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/411/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

04 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), актовий запис № 1982, покликаючись на припинення між ними сімейних стосунків.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 серпня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), актовий запис № 1982.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не врахував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а саме перебування відповідача з малолітніми дітьми за кордоном у зв`язку з військовою агресією Росії проти України та бажання відповідача зберегти сім`ю. При цьому, районний суд не надав сторонам час для примирення, чим позбавив сторін спору можливості зберегти сім`ю. Вважає, що задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не врахував, що позивач є батьком двох їхніх малолітніх дітей, тому розірвання шлюбу між батьками призведе до порушення їхніх інтересів. При цьому, питання місця проживання дітей та їх утримання судом не з`ясовано.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися,хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз`ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом встановлено, що 27 серпня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №1982 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 18.08.2022 року).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що вільної згоди на такий союз як шлюб між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать їхнім інтересам, шлюб існує формально. При цьому, суд першої інстанції вважав, що надання сторонам строку для примирення є недоцільним. Крім того, наявність у сторін малолітніх дітей не свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки спори щодо утримання та виховання дітей, як і питання поділу майна, підлягають розгляду в іншому провадженні та не впливають на вирішення даної справи.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає встановленим судом обставинам та матеріалам справи.

При цьому, враховуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 сторонам було надано строк для примирення терміном на один місяць, до 01 серпня 2023 року.

Однак, як пояснив ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, жодних дій для збереження сім`ї у наданий судом строк для примирення відповідачка не вчиняла, згоди щодо їх примирення між сторонами не досягнуто.

Враховуючи, що після закінчення призначеного судом строку примирення між сторонами не відбулося, колегія суддів приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра