Справа № 606/1419/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Іванченко А.М.,

за участі секретаря судового засідання Порчика Р.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка у власності нічого не мала, але отримувала пенсію за віком. Отримати пенсійну виплату за червень 2022 року після смерті матері позивачка не може, оскільки у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки має незадовільний стан здоров`я. Враховуючи, що позивач з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини за законом просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Від представника Теребовлянської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.03.1960 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5)

Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 30.07.1977 року уклали шлюб, прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 .(а.с.6)

Зі свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 23.06.1983 року уклали шлюб, прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 . (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.06.2022 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.7)

Згідно довідки № 02-25/346 від 30.05.2023 року виданої виконкомом Теребовлянської міської ради - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з родичами- ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с.9)

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотиви , які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З позову вбачається, що причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори був той факт, що позивач хворіє, є особою з інвалідністю, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями медичних документів, тому суд приходить до висновку, що строк пропущений позивачем з причин, які не залежали від його волі.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, 1233, 1233, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк 3 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Іванченко