Справа № 203/1649/22
Провадження № 2/0203/252/2023
УХВАЛА

05 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Пльохіної В.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Зеленової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника позивача про винесення окремої ухвали в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся його представник адвокат Нестеров Є.М. з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради (далі КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради, відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради від 04.04.2022 року №63-к про припинення трудового договору з ОСОБА_2 ;

- поновити ОСОБА_2 на роботі в КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради на посаді провідного фахівця з питань цивільного захисту;

- стягнути з КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022 року, судову справу №203/1649/22, провадження №2/0203/924/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 01.06.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 25.10.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року із занесенням до протоколу судового засідання було відмовлено представнику позивача у прийнятті доповнень до відповіді на відзив як заяви по суті спору, з огляду на відсутність такої в переліку заяв по суті спору, відповідно до вимог ЦПК України, та долучені до матеріалів справи додаткові докази, надані представником позивача.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року із занесенням до протоколу судового засідання було задоволено клопотання представника відповідача та визнано поважними причини пропуску представником відповідача строку на подання до суду відзиву на позов, продовжено представнику відповідача строк на подання відзиву на позову, прийнято відзив на позов як заяву по суті спору разом з доданими до нього доказами.

Чергове судове засідання з розгляду справи по суті було призначене на 05.06.2023 року.

У судове засідання з`явились всі учасники справи.

До початку чергового судового засідання 13.10.2022 року представник позивача подав до суду заяву про винесення окремої ухвали суду, в якій просить суд винести окрему ухвалу суду, яку надіслати до Дніпропетровської обласної прокуратури для перевірки можливого вчинення працівниками КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради кримінальних правопорушень та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо викладених у заяві обставин.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача зазначив, що можна засвідчити, що працівниками КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради вже після ознайомлення з позовною заявою ОСОБА_2 з метою виправлення помилки, допущеної при звільненні працівника, заднім числом внесені завідомо неправдиві відомості в офіційні документи (наказ КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради від 04.04.2022 року №63-к §16), що має ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 358 КК України, тобто підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Тому представник позивача звернувся до суду із заявою про винесення окремої ухвали.

25.10.2022 року засобами електронного зв`язку представник відповідача подала до суду заперечення проти задоволення заяви про винесення окремої ухвали. Оскільки подання до органів ДПС відомостей про причини звільнення згідно з формою Д5 до розрахунку, є видом звітності і на пряму не пов`язано з датою винесення наказів про звільнення з їх дійсністю чи недійсністю та зазначених у них підстав для звільнення. На підтвердження такого висновку слугують положення Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2020 року №773, які дозволяють подавати уточнюючий розрахунок як за звітній період, так і за попередні періоди. Після самостійного виявлення помилки по поданій звітності за 2 квартал 2022 року, відповідач 24.10.2022 року подав уточнюючий Розрахунок щодо підстав звільнення позивача, на підтвердження чого надала квитанції №1 та №2.

Також представник відповідача заперечувала, що внесення запису №34 до трудової книжки позивача не днем звільнення, а пізніше, не порушує вимоги ст. 47 КЗпП України, бо така не містить вимог щодо внесення до трудової книжки виправлень на вимогу працівника, бо трудова книжка зберігається у відповідача.

Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача про винесення окремої ухвали.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви та просив суд її задовольнити. При цьому представник позивача зазначив, що йому не зрозуміло, чому 30.05.2022 року у трудовій книжці позивача з`явився новий запис. Тому у представника позивача є припущення, що з метою виправлення помилки до трудової книжки та наказу внесені інші відомості, а в діях відповідача є ознаки підробки, тобто кримінального правопорушення за ст. 358 КК України.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви представника позивача про винесення окремої ухвали та просила суд відмовити у її задоволенні. Оскільки виявлені відповідачем пізніше помилки були ним виправлені з дотриманням положень чинного законодавства України. Натомість позивач допустив самовільне використання відпустки, бо ОСОБА_3 не отримувала заяву позивача про продовження строку відпустки. Тому твердження представника позивача, викладені в заяві про винесення окремої ухвали, є лише його припущеннями, нічим не підтвердженими.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вивчивши доводи позивача, викладені в клопотаннях, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за відомостями з трудової книжки позивача, відповідно до її копії, засвідченої начальником відділу організаційно-кадрової роботи КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради ОСОБА_3 станом на 16.05.2022 року, 18.01.2016 року ОСОБА_2 було прийнято на посаду фахівця з питань цивільного захисту господарсько-обслуговувального персоналу Комунального закладу «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (запис №25, наказ №9-к від 16.01.2016 року), та 04.04.2022 року ОСОБА_2 було звільнено згідно зі ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року №2136-ІХ (запис №33, наказ №63-к від 04.04.2022 року).

30.05.2022 року до трудової книжки позивача було внесений запис №34, за яким вказано, що запис №33 є недійсним, звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (наказ №63-к §16 від 04.04.2022 року).

Відповідно до наказу КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради №63-к про припинення трудового договору §5, наказано звільнити 04.04.2022 року ОСОБА_2 з посади фахівця з питань цивільного захисту провідного, відділ організаційно-кадрової роботи, на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року №2136-ІХ.

Відповідно до наказу КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради №63-к §16 від 04.04.2022 року «Про внесення змін до наказу №63-к «Про припинення трудового договору» від 04.04.2022 року», генеральний директор КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради Чорний В., розглянувши акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_2 , доповідну від 04.04.2022 року, керуючись п. 4 ст. 40 КЗпП України, наказав внести зміни до наказу №63-к «Про припинення трудового договору» від 04.04.2022 року, виклавши графу «причина звільнення» в наступній редакції: на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня), визнати недійсним запис про звільнення №33 від 04.04.2022 року у трудовій книжці ОСОБА_2 та внести запис до трудової книжки ОСОБА_2 , відповідно до даного наказу та положень діючого законодавства.

Відповідно до частин 1-5, 11 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Відповідно до положень ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Аналіз викладених вище норм, обставин справи, дає суду підстави для висновку про те, що постановлення судом окремої ухвали суду є правом, а не обов`язком суду. Так, спір між сторонами щодо виявлених помилок під час звільнення позивача та їх подальше виправлення, про наявність яких не заперечують сторони спору, береться до уваги та вирішуються судом у ході розв`язання цивільно-правового спору по суті. Тому у суду відсутні правові підстави для постановлення окремої ухвали щодо дій відповідача та ствердження про можливе порушення відповідачем законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача про постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 262, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про винесення окремої ухвали в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 12.06.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва