Провадження 2-н/522/1278/23
УХВАЛА

14 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали заяви комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Представник комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» Ткач Т.А. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 , 6130,08 грн. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та судові витрати у розмірі 268,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

10 серпня 2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому вона просила у зв`язку з відсутністю боргу, заяву КП «ЖКС «Фонтанський» не розглядати та провадження закрити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер та за відсутності спору.

Згідно п.3 ч.1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК Україниза результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути суму боргу за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 6130,08 грн.

Проте, як слідує з квитанції АТ «ПУМБ» № 172041229 від 09.08.2023 року ОСОБА_2 було перераховано на користь КП «ЖКС «Фонтанський» 6130,00 гривень з призначенням платежу «оплата за управл. багатокв. буд. зг. рах.-факт. № від 01.06.2023 року від ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ».

Тобто, вказана в заяві про видачу судового наказу заборгованість наразі погашена боржником, про що свідчить квитанція № 172041229.

Згідно частини п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи те, що на підтвердження факту оплати ОСОБА_1 заборгованості надано суду копію квитанції № 172041229 від 09.08.2023 року, відповідно до якої сплачено на користь КП «ЖКС «Фонтанський» 6130,00 гривень, суд вважає, що боржником сплачено повну суму заборгованості, що заявлена до стягнення, а відтак, станом на день розгляду заяви про видачу судового наказу заявлена до стягнення заборгованість погашена.

Таким чином, суд вважає, що у заявника відсутнє право грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, вимога заявника є необґрунтованою та не підтвердженою, що відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного суд вважає, що відсутні підстави для видачі судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , оскільки з наявних документів випливає, що заборгованість у споживача відсутня, а тому слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Косіцина В.В.