Провадження № 2/752/494/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

20.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахування заяви про зміну підстав для позову, позивачкою зазначено, що з 18.09.2012 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва 21.11.2019 року.

За час проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, подружжям за рахунок спільних коштів було придбано частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб - легковий автомобіль HONDA CIVIC, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реєстрація права власності на частину квартири за відповідачем, а також факт її придбання у шлюбі, а саме 15.02.20216 року підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За даними висновку про незалежну експертну оцінку вартості частини квартири АДРЕСА_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , така вартість становить 347 501, 39 грн.

Реєстрація права власності на автомобіль за відповідачем підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та витягом з Єдиного державного реєстру МВС України.

За даними висновку про ринкову вартість колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , станом на 09.12.2019 року ринкова вартість частини автомобіля HONDA CIVIC, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 09.12.2019 року становить 82 992, 60 грн.

В процесі розгляду справи судом, зазначений вище автомобіль відчужено відповідачем.

Просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 82 992, 60 грн. та судові витрати.

06.03.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06.07.2020 року судом отримано відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач заперечував проти позову, зазначивши, що спірна квартира частково придбана за кошти державного бюджету України у зв`язку з перебуванням його матері ОСОБА_3 та його на пільговій черзі квартирного обліку та за кошти, що надані його сестрою ОСОБА_5 . Автомобіль було придбано за грошові кошти, що отримані ним від продажу автомобіля, який він придбав у 2005 році та продав у 2015 році. Також зазначив, що 03.10.2013 року між ним, ОСОБА_2 та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено договір № 208 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. Цей договір передбачав спільне фінансування будівництва доступного житла за державної підтримки та отримання у власність об`єкта будівництва ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 (п. 2.1., 2.1.1. та 2.4. договору). Об`єкт фінансування згідно з умовами цього договору - квартира АДРЕСА_1 . У відповідності з розділом 1. (визначення понять) та п. 2.2. договору, державна підтримка - це кошти державного та/або місцевого бюджету в розмірі 30 % вартості нормативної площі доступного житла. Пунктами 2.7., 2.5., 2.8. договору визначено, що державна підтримка у розмірі 30 % вартості квартири надавалась членам родини - 2 особам, матері та сину; загальна вартість об`єкту фінансування складала 372 821, 00 грн., з яких: 100 410, 00 грн. це кошти державної підтримки, 272 411, 00 грн. кошти, які сплачуються ОСОБА_2 для придбання квартири в інтересах всієї родини. Укладання зазначеного вище договору відбулося завдяки тому, що він, його мати та сестра перебували на квартирному обліку в Подільській районній державній адміністрації. У відповідності з листом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.06.2020 року № 106-106/Р-324-1182, його мати, він та сестра з двома дітьми з 14.10.2010 року перебували на квартирному обліку по пільговій категорії «сім`ї загиблих на виробництві» (за пільгою матері ОСОБА_3 ). Після придбання за державної підтримки квартири АДРЕСА_1 , їх з матір`ю було знято з квартирного обліку. Придбання зазначеної вище квартири з державною підтримкою у відповідності з Державною цільовою соціально-економічною програмою будівництва (придбання) доступного житла також підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 11.12.2013 року (п.п. 1.1. та 3.1.5. договору) та актом підтвердження прийому-передачі квартири від 28.01.2016 року. Відповідач також зазначив, що частину коштів для придбання квартири надано його рідною сестрою ОСОБА_5 . Зазначена сума становила 135 000, 00 грн. За усною домовленістю з сестрою, він повинен був проживати у спірній квартирі, а вона з родиною у квартирі АДРЕСА_3 . За даними акту підтвердження прийому-передачі квартири від 28.01.2016 року, повна вартість спірної квартири становила 376 500, 00 грн., з яких: 100 410, 00 грн. грошові кошти державної підтримки по цільовій програмі доступне житло; 135 000, 00 грн. надані його рідною сестрою ОСОБА_5 85 000, 00 грн. його особисті кошти, зароблені до шлюбу; 56 000, 00 грн. надано колишньою дружиною ОСОБА_1 , що дорівнює 15 % вартості спірної квартири. Просив відмовити у задоволенні заявлених до нього позовних вимог у повному обсязі.

20.07.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. Відповідно до змісту зазначеної заяви по суті справи, позивачка пояснила, що дійсно частину квартири придбано за бюджетні кошти за програмою доступного житла, а саме 100 410, 00 грн. Однак, договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно укладено 11.12.2013 року, п. 8.11. визначає, що цей договір укладено зі згоди дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , справжність підпису на заяві якої посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В. Тобто, на час укладення договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 перебував у шлюбі, а майно набуте у шлюбі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначена частки квартири не відноситься до майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка за правилами ст. 57 СК України. Щодо твердження відповідача про суми коштів, які ніби то вносила його сестра, він та позивачка, на підтвердження зазначеного не надано жодних доказів. Так само відповідачем не надано доказів і стосовно придбання спірного автомобіля за кошти, що він отримав від продажу іншого автомобіля, що був набутий ним до шлюбу. Просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

08.02.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_5

08.11.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвали про прийняття заяви представника позивачки - адвоката Уманця С.Г. про зміну підстав для позову та задоволено заяву ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

22.09.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка та її представник відсутні, представник позивачки - адвокат Уманець С.Г. подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його та ОСОБА_1 відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили задовольнити позов.

Відповідач та його представник у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями станом на 30.10.2023 року до суду не зверталися.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні відсутня, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своїм правом щодо подачі письмових пояснень щодо позову та відзиву не скористалася, будь-яких інших клопотань на адресу суду також не надсилала.

Врахувавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 18.09.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва 21.11.2019 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 зазначає, що за час проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, подружжям за рахунок спільних коштів придбано частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб - легковий автомобіль HONDA CIVIC, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реєстрація права власності на частину квартири за відповідачем, а також факт її придбання у шлюбі, а саме 15.02.20216 року підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Придбання зазначеної вище квартири також підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 11.12.2013 року та актом підтвердження прийому-передачі квартири від 28.01.2016 року.

Позивачка просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право приватної власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і так само визнати право власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає, що квартира придбана завдяки тому, що він, його мати та сестра перебували на квартирному обліку в Подільській районній державній адміністрації. У відповідності з листом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.06.2020 року № 106-106/Р-324-1182, його мати, він та сестра з двома дітьми з 14.10.2010 року перебували на квартирному обліку по пільговій категорії «сім`ї загиблих на виробництві» (за пільгою матері ОСОБА_3 ). Крім того, відповідач стверджує, що 03.10.2013 року між ним, ОСОБА_2 та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено договір № 208 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. Цей договір передбачав спільне фінансування будівництва доступного житла за державної підтримки та отримання у власність об`єкта будівництва ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 (п. 2.1., 2.1.1. та 2.4. договору). Об`єкт фінансування згідно з умовами цього договору - квартира АДРЕСА_1 . У відповідності з розділом 1. (визначення понять) та п. 2.2. договору, державна підтримка - це кошти державного та/або місцевого бюджету в розмірі 30 % вартості нормативної площі доступного житла. Пунктами 2.7., 2.5., 2.8. договору визначено, що державна підтримка у розмірі 30 % вартості квартири надавалась членам родини - 2 особам, матері та сину; загальна вартість об`єкту фінансування складала 372 821, 00 грн., з яких: 100 410, 00 грн. це кошти державної підтримки, 272 411, 00 грн. кошти, які сплачуються ОСОБА_2 для придбання квартири в інтересах всієї родини. Також ОСОБА_2 зазначив, що 135 000, 00 грн. надані його рідною сестрою ОСОБА_5 для придбання квартири, 85 000, 00 грн. його особисті кошти, зароблені до шлюбу і лише 56 000, 00 грн. надано колишньою дружиною ОСОБА_1 .

Позивачка визнала той факт, що дійсно 30 % від вартості спірної квартири було профінансовано державою, що підтверджено зазначеним вище договором. Однак, щодо надання коштів сестрою колишнього чоловіка у розмірі 135 000, 00 грн., самим ОСОБА_2 у розмірі 85 000, 00 грн. та нею самою у розмірі 56 000, 00 грн. заперечувала, зазначивши, до відповідач не надав жодного доказу на підтвердження зазначеного вище ним.

Щодо спірного транспортного засобу, реєстрація права власності на автомобіль за відповідачем підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та витягом з Єдиного державного реєстру МВС України.

За даними висновку про ринкову вартість колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , станом на 09.12.2019 року ринкова вартість частини автомобіля HONDA CIVIC, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 09.12.2019 року становить 82 992, 60 грн.

В процесі розгляду справи судом, зазначений вище автомобіль відчужено відповідачем.

За правилами ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 57 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

Так, судом встановлено, що спірна квартира не відноситься до об`єктів особистої приватної власності чоловіка, відповідно до правил ст. 57 СК України, була придбана у період шлюбу зі згоди дружини, відтак її частина, що зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем підлягає поділу в рівних частинах між колишнім подружжям.

Твердження відповідача щодо внесення коштів його сестрою, ним та позивачкою у зазначених вище розмірах не підтверджено жодними доказами.

Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (постанови Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 296/6683/18, від 09.12.2020 року у справі № 301/2231/17, від 25.11.2020 року у справі № 452/926/16, від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15).

Зазначений автомобіль на момент його придбання було зареєстровано на праві приватної власності за відповідачем під час перебування у шлюбі з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , а тому підлягає поділу у рівних частинах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Твердження відповідача про те, що спірний автомобіль придбано за кошти, що він отримав від продажу іншого автомобіля, що був набутий ним до шлюбу також не підтверджені жодними доказами.

З огляду на те, що зазначений автомобіль є неподільним рухомим майном та на момент розгляду справи відчужений відповідачем іншій особі, ОСОБА_2 має компенсувати на користь ОСОБА_1 половину від ринкової вартості спільного автомобіля, а саме 82 992, 60 грн.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, заявлені ОСОБА_1 вимоги про поділ спільного майна подружжя до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , підлягають задоволенню судом.

Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивачки, за правилами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) грошову компенсацію у розмірі 82 992 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 305 (чотири тисячі триста п`ять) гривень 45 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк