10.08.2023 Єдиний унікальний номер 205/8024/23
Провадження номер 2/205/2817/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гайтан Катерини Олександрівни до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, поштовою кореспонденцією, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гайтан Катерини Олександрівни до ОСОБА_2 , в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольським МУ УМВС України в Донецькій області 13 серпня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце народження: ОСОБА_4 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши наявні матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Згідно ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У суб`єктному складі учасників позову, представник позивача визначає особу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого у вимогах позову просить призначити стягнення аліментів, як «боржник», разом з тим, виходячи із вимог ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України, вірною стороною позову буде «відповідач», а ні «боржник».

Також, у суб`єктному складі учасників справи, представник позивача, в порушення зазначеного зазначає як «заявник», а ні «позивач»: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », таке ж повне ім`я зазначено і у вимогах позову щодо особи на яку просить призначити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Проте, до матеріалів позовної заяви додає копію сторінок Паспорта громадянина України серія та номер: НОМЕР_4 виданого 13 серпня 2004 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області та копію Картки фізичної особи платника податків, датою видачі 31.05.2005 ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про ідентифікаційний номер, в яких особу зазначено як: « ОСОБА_6 ». У вимогах же самого позову, зазначені паспортні дані та РНОКПП « ОСОБА_6 », а ні « ОСОБА_1 ».

Наявності документів, які б підтверджували особу позивача як: « ОСОБА_1 », у тому числі із вказаними даними паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру, в матеріалах позовної заяви не встановлено, як і документів про зміну прізвища.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 5, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, тобто спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовних вимогах, як вказано вище, представник позивача просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольським МУ УМВС України в Донецькій області 13 серпня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце народження: ОСОБА_4 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття

Проте, документів, які б підтверджували материнство ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в матеріалах позовної заяви не встановлено, що свідчить про відсутність доказів на доведення вказаних вимог позову щодо зазначеної у позові особи позивача.

Крім того, за загальним правилом визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 28 ЦПК України визначено альтернативну підсудність справи за вибором позивача.

Так, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись з даною позовною заявою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, представником позивача зазначається зареєстрована адреса місця проживання позивача як: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Згідно розпорядження голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 р. «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, визначено змінити територіальну підсудність судових справ, у тому числі, за Ленінським районним судом м. Дніпропетровська наступні суди: Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя, Приморський районний суд м. Маріуполя та Першотравневий районний суд Донецької області.

Разом з тим матеріали додані до позовної заяви не містять документів які б підтверджували адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 у місті Маріуполь Донецької області.

При цьому, представник позивача додає до матеріалів позову копію 11 сторінки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , про який зазначалось вище, з розділом «місце проживання». Однак, крім того, що вказаний Паспорт громадянина України стосується іншої особи, ніж тієї про яку зазначено у суб`єктному складі сторін та у вимогах позову, із відомостей на наявному штемпеля на вказаній сторінці паспорт лише можливим є ідентифікування наступних відомостей: «Зареєстровано: АДРЕСА_2 , дата: 12.08.04», інші відомості є нечитабельними та з них неможливо встановити будь-якої іншої інформації щодо зареєстрованого місця проживання, ніж зазначеної судом.

Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У суб`єктному складі учасників позову, адресою місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаного стороною позивача у позові як «боржник» та з якого представник позивача просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, представник позивача зазначає наступну адресу: АДРЕСА_3 . При цьому, слід зазначити, що з доданих до позову матеріалів, неможливо достеменно встановити, що саме ця вказана адреса є адресою проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з цим вбачається, що ця вказана адреса не належить до територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Взагалі, слід зауважити, що крім вище перелічених матеріалів, доданих до позовної заяви, про які вже судом зазначено вище, представником позивача додано копії документів, з яких неможливо достеменно встановити, що це за документи, у тому числі, чи відносяться вони до зазначених у додатках, оскільки подані мовою яка не є Державною на у відсутності належно засвідченого та оформленого їх перекладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, згідно частин 1 та 2 статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів як: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.

Отже, позивачу слід додати до позовної заяви її копію та копію усіх додатків, що необхідні та можливі для додавання, які повинні бути відображені в позовній заяві та засвідчені належним чином відповідно до вказаних вище вимог.

Таким чином, стороні позивача слід усунути вказані вище невідповідності, розбіжності та вказані судом недоліки, оформивши позовну заяву в новій редакції, додавши до неї матеріали у відповідності до вказаних вимог законодавства України.

Крім того, судом також встановлено наступне.

Адресою місця проживання особи з якої заявляються до стягнення аліменти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інша держава Республіка Туреччина. Однак, матеріали позову не містять відомостей з яких достеменно можливо встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Турецької Республіки.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України, як-то ст. 190 ЦПК України, передбачають необхідність вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, одночасно з якою надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (п. 33 рішення у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 та п. 38 рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996).

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; п. 33 «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28.08.1991, Серія A № 208-B; п. 26 «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12.10.1992, Серія A № 245-C; п. 28 «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), № 54698/00, від 8.06.2006).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п.63 рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 25.03.1993).

Отже зазначене свідчить на обов`язок суду вручити документи по справі відповідачу на території іншої Держави, а саме: на території Республіка Туреччина.

Між Україною та Турецькою Республікою 23.11.2000 року було підписано Угоду про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах, ратифіковану Законом України №2605-ІІІ від 05.07.2001 року.

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Отже суд, який відкриває провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

У випадку, якщо суд не дотримується вказаного порядку, то це безумовне процесуальне порушення, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Порядок здійснення вручення документів врегульовано в Україні «Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27.06.2008 р. і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, зі змінами (далі Інструкція № 1092/5/54 від 27.06.2008 р.).

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкція № 1092/5/54 від 27.06.2008 р., доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Отже, саме на сторону позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформленого, завіреного перекладу на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України, після чого, разом з відповідним дорученням суд України направляє за кордон через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Однак, подана позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам, оскільки відсутній завірений переклад позовної заяви та додатків до позовної заяви на мову запитуваної сторони або іншу мову визначену передбачену міжнародним договором між Україною та Республікою Туреччиною.

Таким чином, стороні позивача також необхідно оформити позовну заяву в новій редакції і документи, що до неї додаються, в належним чином засвідченому перекладі на мову запитуваної держави чи іншу мову передбаченою міжнародним договором України, яким як зазначалось вище є Угода між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах, підписану 23.11.2000 року на ратифіковану Законом України №2605-ІІІ від 05.07.2001 року, у двох примірниках, для вручення їх відповідачу.

Враховуючи зазначене, вбачається, що позовна заява подана з порушенням вказаних вище вимог законодавства, які перешкоджають відкрити за ній судове провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу десятиденного строку, з дня отримання копії даної ухвали, для усуненням визначених вище недоліків позовної заяви та вказаним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гайтан Катерини Олександрівни до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гайтан Катерини Олександрівни, десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ній недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя: Н.О. Бізяєва