ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2850/22 Номер провадження 22-ц/814/3128/23Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чернишова Кирила Олександровича

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року у складі судді Стрюк Л. І.

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з вказаним позовом до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування.

Позов мотивовано тим, що 30.06.2021 нею було подано до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області заяву про виправлення помилки, вчиненої нотаріусом у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим № 1-9835.

20.07.2021 вона отримала відповідь у формі листа від 02.07.2021 № 2318/01, яким їй було відмовлено у виправленні помилки.

Вважає таку відмову незаконною, протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки нотаріусом не було дотримано форми відмови (лист замість постанови), не зазначено перелік підстав для відмови, який є вичерпним та передбачений частиною першою статті 49 Закону України «Про нотаріат» та не роз`яснено порядок оскарження відмови.

Вказувала, що державний нотаріус є посадовою особою державної нотаріальної контори, а тому вчиняє дії від свого імені в інтересах державної нотаріальної контори, тобто відповідальність за дії державного нотаріуса та виправлення його помилки має нести юридична особа, у штаті якої державний нотаріус працює, а саме Харківська районна державна нотаріальна контора.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати незаконним лист Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 02.07.2021 № 2318/01.06; зобов`язати Харківську районну державну нотаріальну контору Харківської області виправити помилку у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим № 1-9835 та замість слів «жилий будинок та надвірні будівлі» зазначити відповідно по тексту «1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями», на підставі цих виправлень внести відомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами чого видати відповідний витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на гр. ОСОБА_2 про право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку з неможливістю судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області, підсудність яких визначено Полтавському районному суду Полтавської області.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що законодавством не передбачено оскарження письмових роз`яснень, а помилка, що її просить усунути позивач, не підлягає виправленню нотаріусом, оскільки змінює зміст правочину та впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію. Крім того, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса з наданням усіх примірників договору дарування, а також не доведено, що таке виправлення відповідає відомостям, що містяться у документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії або отриманим безпосередньо з єдиних та державних реєстрів.

В апеляційному порядку рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чернишов К. О., який посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом під час розгляду справи не витребовувалися докази правонаступництва нотаріальної контори. Крім того, у відкритих реєстрах загальнодоступною є інформація про те, що попередня назва Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області - Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, тому, на думку апелянта, вказана інформація фактично є такою, що не підлягає доказуванню.

Оскільки на звернення позивача нотаріусом було видано лист-відмову, а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то саме вказаний документ і просить визнати незаконним позивач.

Зазначає, що до позовної заяви були додані всі необхідні докази на підтвердження факту звернення позивача до нотаріуса із заявою про виправлення помилки у договорі дарування разом з усіма необхідними документами, а тому посилання суду на відсутність доказів такого звернення спростовується матеріалами справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 1 частини першої статті 374, статтею 375 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 11 листопада 1979 року старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Пилипенко Т. Г. за реєстровим номером № 1-4835 було посвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла у дар жилий будинок та надвірні будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Право власності ОСОБА_4 на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі договору дарування, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району Харківської області 11.11.1979 № 1-4835, було зареєстровано КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації».

30 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Харківської державної нотаріальної контори із заявою про виправлення помилки у вказаному договорі дарування, яка на її думку полягає у тому, що під час посвідчення договору нотаріусом не було здійснено перевірку правоздатності особи, а саме: не встановлено обсяг прав на відповідне майно, так як відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.07.1964 ОСОБА_3 належала 1/2 частка домоволодіння, а на підставі договору дарування за нею ОСОБА_1 зареєстровано право власності на домоволодіння в цілому. У результаті частка співвласників житлового будинку в сумі складає частку більшу за одиницю, що суперечить вимогам діючого законодавства України щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (а. с. 13).

Листом від 02.07.2021 за № 2318/01.16 завідувач Харківської районної державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_1 , що на час звернення старший державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, який посвідчив договір дарування від 11.11.1979, вже не працює та документи, видані нотаріальною конторою включно по 2000 рік знаходяться на зберіганні у Харківському обласному державному нотаріальному архіві. Для вирішення питання про виправлення помилки вчиненої нотаріусом рекомендовано звернутися до органів судової влади України (а. с. 17-18).

Згідно статей 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантоване статтею 55 Конституції України.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (далі - Закон № 3425-XII) вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (стаття 3 Закону № 3425-XII).

Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим (частина перша статті 7 Закону № 3425-XII).

Згідно частин першої, другої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Статтею 51 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Вжиття аналогічних заходів при виявленні нотаріусом порушення законодавства при вчиненні нотаріальної дії передбачено і главою 15 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Пунктом 6.16 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 р. за № 1318/18613, у редакції наказу Міністерства юстиції України 22 червня 2021 року № 2241/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2021 р. за № 827/36449, що діяла на час звернення позивача, встановлено, що у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку.

Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно.

Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів.

Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Отже, чинним законодавством, яке регулює діяльність нотаріату, передбачена можливість виправлення нотаріусом лише орфографічних або технічних помилок, допущених при складанні нотаріального документа, які не змінюють його змісту та не впливають на права осіб, відносно яких вчинено нотаріальну дію. Нотаріус може виправити таку помилку та зробити відповідне застереження про це, засвідчивши виправлення своїм підписом та печаткою. Якщо ж нотаріальний акт по суті є неправильним, вчиненим помилково, за відсутності для того правових підстав, виправлення цієї помилки можливе виключно в судовому порядку.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про виправлення помилки у договорі дарування, така помилка стосується предмету договору дарування, оскільки згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.07.1964 дарувальнику ОСОБА_3 належала лише 1/2 частка у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 (до зміни адреси - АДРЕСА_2 (кол. пос. Березовка) Височанської селищної ради Харківської області, якою вона й мала право розпоряджатись. Зазначивши дарунком вказане домоволодіння в цілому, нотаріус не перевірив правоздатності особи, не встановив обсяг прав на відповідне нерухоме майно, що суперечить вимогам законодавства та порушує права заявника.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вказана помилка не є технічною та не може бути виправлена нотаріусом самостійно, оскільки змінює розмір частки у праві власності на нерухоме майно, що становить предмет договору дарування, та впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію.

Такі висновки суду ґрунтуються на наведених нормах матеріального права та відповідають встановленим обставинам справи і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Твердження апелянта про неправомірність листа, як форми відмови нотаріуса у виправленні помилки у посвідченому ним договорі, є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

У статті 34 Закону наведено перелік нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси.

Вказаний перелік, як і інші норми чинного законодавства не містять вказівки на те, що внесення виправлень у тексті нотаріального документа, який створений нотаріусом у результаті вчинення нотаріальної дії, зокрема, у договорі дарування, є нотаріальною дією.

Нотаріальна дія являє собою юридичний акт уповноваженої державою особи - нотаріуса, який спрямований на встановлення, зміну, припинення, підтвердження, гарантування законності цивільних правовідносин, сприяння здійсненню суб`єктивних прав.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Вказана норма також закріплена у пункті 3 глави 11 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

Нотаріальна дія є сукупністю процедури нотаріальної дії та її результату.

Оскільки внесення нотаріусом виправлень у документ, створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії, не є нотаріальними діями як такими, тому вони не можуть бути визнані судами як незаконні нотаріальні дії, а отже, і відмова нотаріуса виправити помилку у нотаріальному документі не регламентується нормами статті 49 Закону України «Про нотаріат» щодо порядку відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (частина перша статті 20 Закону № 393/96-ВР).

Таким чином, надавши позивачу роз`яснення у листі від 02.07.2021 № 2318/01.16 «Щодо надання інформації на заяву про виправлення помилки, вчиненої нотаріусом» на її заяву від 30.06.2021, відповідач діяв відповідно до закону, у межах наданих йому повноважень та прав позивача при цьому порушено не було.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування, не ґрунтуються на законних підставах та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 . Підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, судовою колегією не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернишова Кирила Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна