Справа № 548/1311/23
Провадження № 2/548/386/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2023 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 91679 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості у розмірі 30126,53 гривень за період з 25.05.2021 по 03.06.2021.

Зазначає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, без перевірки ним безспірності заборгованості за кредитним договором та його розміру. Таким чином, вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не з`ясував, що з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років та має місце пропуск строку на вчинення виконавчого напису, у зв`язку із чим прохає визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито провадження у даній справі та витребувано від третіх осіб належно завірені копії виконавчого напису, вчиненого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 91679 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості у розмірі 30126,53 гривень за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 та всіх документів, на підставі яких його було вчинено.

Позивач у позовній заяві прохала розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження за її відсутності.

Представник відповідача ТОВ ''Фінансова компанія "Еліт Фінанс" Наваренко В.Г. надав заяву про визнання позовних вимог, в якій визнав позов в повному обсязі та просив стягнути з відповідача лише 50% судового збору та зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. документи, надіслані судом, не отримав у зв`язку із його відсутністю за юридичною адресою свого місця знаходження.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. на виконання ухвали суду від 19.06.2023 в частині витребування доказів надіслав копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М. за реєстраційним № 91679, виданого 04.06.2021. Інших заяв та клопотань, а також пояснень щодо суті позову суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 21.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем на підставі виконавчого напису № 91679, вчиненого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення із ОСОБА_1 , як боржника, невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ ''Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАС", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, в якому, в свою чергу, ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому, в свою чергу, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підстав Договору Факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому, в свою чергу, ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року, якому ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" на підстав Договору Факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 1994/2802CLCPS від 21 червня 2013 року, укладеним між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ОСОБА_1 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, в розмірі 30126,53 грн.

02.06.2023 приватним виконавцем Скрипником В.Л. в межах вищевказаного виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копією вищевказаної постанови від 02.06.2023. Цього ж дня виконавцем надіслано за місцем роботи позивачки - ТОВ «Сестрички» повідомлення за вих. № 14095 з вимогою розпочати із 06.05.2023 відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника, що підтверджується копією вказаного повідомлення від 02.06.2023.

З цього повідомлення позивачці стало відомо про те, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 91679 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості у розмірі 30126,53 грн за період з 25.05.2021 по 03.06.2021.

Не погодившись з цим виконавчим написом, позивач вважає стягнену за виконавчим написом суму заборгованості спірною, а тому звернулася до суду за захистом свого права, подавши позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172 (зі змінами), на який міститься посилання в оскаржуваному написі, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Однак, судом із надісланих приватним виконавцем Скрипником В.Л. на виконання ухвали суду від 19.06.2023 в частині витребування доказів копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М. за реєстраційним № 91679, виданого 04.06.2021 встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався нечинним пунктом Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 №1172.

Відповідно до пункту 1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2019 року (справа № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19), в постанові від 15 січня 2020 року (справа № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19), в постанові від 02 липня 2019 року (справі № 916/3006/17, провадження №12-278гс18).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягувач ТОВ "Фінансова компанія ''Еліт Фінанс'' надав нотаріусу всі документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису.

Відповідачем позов визнано в повному обсязі.

Також суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія ''Еліт Фінанс'' заборгованості в розмірі 30126,53 грн провадилось у безспірному порядку.

Крім того, суду відповідачем та третіми особами не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ "Фінансова компанія «Еліт Фінанс», того, чи існувала заборгованість взагалі, чи мала місце заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання.

Крім того, суду не надано доказів того, що кредитний договір, який подавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був нотаріально посвідчений.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус, по-перше: не перевірив наявність права вимоги у стягувача до боржника; по-друге: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості; втретє: вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим; та вчетверте: вчинив виконавчий напис поза межами строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, ненадання ним та третіми особами належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витр між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так як заява про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% судового збору, сплаченого нею: за подання позовної заяви до суду згідно квитанції № NOEXE3525M від 15.06.2023 в сумі 1073, 60 грн, що становить 536,80 грн; за подання до суду заяви про забезпечення позову згідно квитанції до платіжної інструкції за переказ готівки № 18 від 22.06.2023 в сумі 536,80 грн, що становить 268,40 грн, а всього - 805,20 грн.

Іншу частину сплаченого позивачем судового збору слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 19, 77, 78, 79, 81, 141, 223, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Еліт Фінанс'', треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 91679, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 , як боржника невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАС", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, в якому, в свою чергу, ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому, в свою чергу, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підстав Договору Факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому, в свою чергу, ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року, якому ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" на підстав Договору Факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 1994/2802CLCPS від 21 червня 2013 року, укладеним між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ОСОБА_1 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, в розмірі 30126,53 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою ''Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАС'' на користь ОСОБА_1 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, місто Полтава, вулиця Шевченка, 1; ) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків сплаченого нею 15 червня 2023 року судового збору (згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № NOEXE3525M від 15.06.2023), що становить 536 грн 80 коп та 50 відсотків сплаченого нею 22 червня 2023 року судового збору (згідно квитанції до платіжної інструкції за переказ готівки № 18 від 22.06.2023), що становить 268,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (), місцезнаходження: м. Київ, вул. Солом`янська, 2 Київської області.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнахзодження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5 Київської області.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, місцезнаходження: м. Кременчук, вул. Троїцька, 89-А Полтавської області.

Головуючий