ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6756/23 Справа № 212/2855/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козіної Наталії Володимирівни на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року, ухваленого суддею Козловим Д.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 06 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 зхвернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 21.09.2012 р., під час якого у подружжя народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом із матір`ю, оскільки протягом останніх декількох років стосунки між сторонами розладились, внаслідок чого кожен з подружжя живе окремим життям. При цьому відповідач матеріально доньку належним чином не утримує, тому позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає з 1 січня 2023 року 2833 грн., то позивач вважає достатньою та справедливою до стягнення з відповідача сумою аліментів саме у розмірі 5 666 грн., як двократний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

На підставі викладеного просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 5666 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення через свого представника адвоката Козіну Н.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення, зменшивши розмір, стягнутих з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 3200 грн. до 1800 грн., в решті рішення суду залишити без змін.

Сторона відповідача звертає увагу на те, що ОСОБА_2 стабільно надав на утримання доньки у добровільному порядку кошти, що підтверджено скриншотами з Приват24: 10.03.2023 на суму 4500 грн.; 08.05.2022 в розмірі 13 000 грн.; та 11 000 грн.; 16.07.2022 на суму 2 800 грн., що спростовує твердження позивача про ненадання відповідачем будь-якої матеріальної допомоги.

Представник відповідача вважає, що судом першої інстанції не у повній мірі були враховані всі докази на які посилався ОСОБА_2 . Вказує, що на теперішній час відповідач хоча і працює, однак не офіційно і немає стабільного заробітку у встановленому розмірі, який різниться в залежності від наявності роботи та через воєнний стан, заробіток значно знизився та у випадку сплати аліментів у визначеному судом розмірі відповідачу не буде вистачать коштів на першочергові потреби. Вказує, що у відповідача на утриманні перебувають діти від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Зазначає, що донці відповідач оплачує навчання, що підтверджено скриншотами з Приват24, які додавались до відзиву на позов. Окрім того, на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мають третю групу інвалідності, яка встановлена обом безстроково та потребують медикаментозного лікування.

Сторона відповідача наголошує на тому, що позивач ніде не працює та намагається за рахунок відповідача забезпечити не лише їх дитину, а і себе. Окрім того позивач перебуває за кордоном у Німеччині та отримує там соціальні виплати на себе та дитину.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи із частки доходу та врахувавши середньомісячний дохід по регіону, посилаючись на те, що такий розрахунок застосовується для розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, тоді, як предметом позову є розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при визначенні якого, враховується прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який становить 2 833 грн. Сторона відповідача вважає, що за встановлених обставин доцільно буде визначити розмір аліментів в сумі 1 800 грн. на місяць.

Також сторона відповідача вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3 200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки нормами ст.184 СК України не передбачено повноважень суду вказувати у резолютивній частині рішення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається справа про стягнення аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 вересня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №715.

За свідоцтвом про народження, виданим 8 жовтня 2013 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1242 від 8 жовтня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 30 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю, ОСОБА_1 , що підтверджується паспортом останньої (серія НОМЕР_1 ).

Судом також встановлено, що перекази грошових коштів ОСОБА_2 на банківську карту позивачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у сумі 4500 грн., 08.05.2022 р. у розмірі 13000 грн., 08.05.2022 р. у розмірі 11000 грн., 16.07.2022 р. у розмірі 2800 грн. підтверджуються скріншотами, долученими до відзиву адвокатом Козіною Н. В.

Судом було встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим 21 лютого 2012 року Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1217 від 31 жовтня 2006 року, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Також відповідно до нотаріально посвідченої, реєстр №381 від 5 березня 2019 року, заяви ОСОБА_8 остання дала згоду на проживання спільного із відповідачем сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом із його батьком, ОСОБА_2 .

Окрім того, на підставі свідоцтва про народження, виданого 17 червня 2004 року відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №277 від 17 березня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

З довідки від 26 травня 2023 року №16-062 Криворізького державного педагогічного університету видно, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , навчається у такому навчальному закладі на денній формі на 3 курсі за контрактом на факультеті іноземних мов, загальний термін навчання якої закінчується 30 червня 2024 року, що також підтверджується договором №02-4070 від 14.09.2020 року про надання освітніх послуг з додатковими угодами до нього від 01.02.2021 року та від 01.02.2022 року, якими було визначено загальну вартість освітньої послуги з навчання в розмірі 8 8814 грн.

У свою чергу, перекази грошових коштів ОСОБА_2 на банківську карту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у сумі 500 грн., 21.10.2022 р. у розмірі 15500 грн., 30.03.2023 р. у розмірі 7370 грн., 16.07.2022 р. у розмірі 1000 грн., 16.12.2022 р. у розмірі 1000 грн., 10.05.2023 р. у розмірі 500 грн., 21.09.2022 р. у розмірі 5500 грн., 20.05.2022 р. у розмірі 2500 грн., 30.05.2023 р. у розмірі 1000 грн., 17.04.2022 р. у розмірі 760 грн., 05.05.2023 р. у розмірі 650 грн. підтверджуються скріншотами, долученими до справи представником відповідача, з яких 9520 грн. було переказано відповідачем протягом січня травня 2023 року, тобто близько 1904 грн. на місяць.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів наданих сторонами, виходив з обов`язку обох батьків утримувати неповнолітню дитину.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції, навівши у рішенні власний розрахунок, врахував те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син, ОСОБА_9 , а також те, що останній у середньому на місяць оплачує навчання старшої доньки близько 1900 грн. та дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 в сумі саме 3200 грн. на місяць буде відповідатиме як інтересам такої дитини, яка мешкає із матір`ю, так й не порушуватиме прав відповідача, який продовжує оплачувати навчання доньці, ОСОБА_10 , та утримує іншу свою неповнолітню дитину, сина ОСОБА_9 .

При цьому, суд не взяв до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні перебувають батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , пославшись на відсутність доказів, що зазначені особи є батьками відповідача, які мешкають разом з ним та перебувають на утриманні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, однак частково погоджується і з доводами сторони відповідача, що визначений судом розмір аліментів в сумі 3200 грн. на місяць, в деякій мірі порушує права відповідача, з огляду на таке.

За змістом ст.18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК) визначено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Приписами п.1-4 ч.1 ст.182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до норм ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2023 року: для дітей віком від 6 до 18 років 2 833 грн., а для працездатних осіб відповідно 2 684 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року 50% прожиткового мінімуму складає 1 416,50 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року - 2833 грн.).

Суд першої інстанції взяв до уваги те, що відомостей про дохід відповідача матеріали справи не містять та як зазначила представник відповідача ОСОБА_2 не має постійного доходу.

При цьому, при визначені розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції керувався відомостями Головного управління статистики у Дніпропетровській області, відповідно до яких, середньомісячна заробітна плата на одного працівника у такій області за січень 2022 року становила 14479 грн.

Навівши розрахунок, суд вирахував, що 1/4 частки від середньомісячного офіційного доходу працівника Дніпровського регіону становила близька 3619,75 грн., а 1/6 частка відповідно 2413,17 грн.

Суд першої інстанції у рішенні зазначив, що індекс споживчих цін виявляє зміну вартості фіксованого споживчого набору товарів та послуг у поточному періоді відносно попереднього та встановлюється централізовано й є єдиним для всіх регіонів України.

При цьому, виходячи зі зміни індексів споживчих цін протягом січня 2022 року квітня 2023 року місцевий суд встановив, що індекс інфляції змінився та становить за вказаний період 129,8 порівняно із січнем 2022 року.

Провівши власний розрахунок суд першої інстанції вирахував, що 1/4 частка від середньомісячного офіційного доходу працівника Дніпровського регіону могла б становити відповідно до інфляційних втрат за період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно близько 4705,68 грн. (3619,75 х 1,30 = 4705,68) та відповідно 1/6 частка близька 3137,12 грн. (2413,17 х 1,30 = 3137,12), що є більшим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, який становить - 2833 грн.

Колегія суддів не погоджується з доводами сторони відповідача про те, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи із частки доходу та врахувавши середньомісячний дохід по регіону, оскільки при визначені розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд повинен був виходити з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який станом на 01 січня 2023 року становив 2 833 грн., та з тим, що нормами ст.184 СК України не передбачено повноважень суду вказувати у резолютивній частині рішення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і їх відхиляє.

У рішенні суд зазначив, що положеннями статті 182 СК визначені обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів та визначають мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, які мають загальний характер на відміну від норм статті 183 СК, яким визначається розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері чи батька дитини то норм статті 184 СК, якими визначається розмір аліментів у твердій грошовій сумі, тому застосовуються судом, як при ухваленні рішення про стягнення аліментів у певному розмірі від доходів боржника (частці), так й при ухваленні рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст.184 СК визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Однак, колегія суддів частково погоджується з доводами сторони відповідача, що визначений судом до стягнення розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3 200 грн. є дещо завищеним, та вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду в частині зменшення стягнутого з відповідача на користь позивача розміру аліментів.

На думку колегії суддів, при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі 3 200 грн., суд першої інстанції все ж таки не у повній мірі врахував, що у відповідача на утриманні знаходиться ще син від першого шлюбу ОСОБА_5 , 2006 року народження, який проживає спільно з відповідачем та, що останній оплачує навчання старшої доньки від першого шлюбу ОСОБА_11 , термін навчання якої закінчується у червні 2024 року, при цьому висновок суду першої інстанції про недоведеність перебування на утриманні у відповідача його батьків інвалідів є правильним.

З метою забезпечення рівності матеріального забезпечення всіх дітей відповідача, як від першого шлюбу так і від другого, з урахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, колегія вважає, що зменшення розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3 200 грн. до 2400 грн. не порушить право дитини ОСОБА_3 на гідний рівень життя.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козіної Наталії Володимирівни задовольнити частково.

Ррішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року змінити, зменшити визначений судом до стягнення розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 3200 грн. (три тисячі двісті гривень) до 2400 грн. (дві тисячі чотириста гривень).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: