Провадження № 2-з/756/137/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення розпорядження Президії НАН України № 389 від 03.08.2023 «Про директора Державного підприємства «Інженерно-виробничий центр АЛКОН» Науково-технічного алмазного концерну (АЛКОН) НАН України» до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 вищезазначену заяву розподілено судді Ткач М.М.

У період з 10.08.2023 по 16.08.2023 включно суддя Ткач М.М. перебувала у відпустці.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається із матеріалів заяви про забезпечення позову до його подачі, заявник має намір звернутися з позовом до Національної академії наук України про скасування розпорядження № 389 від 03.08.2023 «Про директора Державного підприємства «Інженерно-виробничий центр АЛКОН» Науково-технічного алмазного концерну (АЛКОН) НАН України» та поновлення заявника на роботі на посаді в.о.директора.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з трудових відносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд наголошує, що терміни «місце проживання (перебування, знаходження)» чинне законодавство пов`язує саме з зареєстрованим у встановленому Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядку проживанням особи, а не за її фактичним перебуванням.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник звертаючись до Оболонського районного суду м.Києва з заявою зазначає, що заява подана за альтернативною підсудністю відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Заявник вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надав договір оренди квартири (житлового приміщення) від 01.02.2023, а також працює в ДП «Інженерно-виробничий центр Алкон» Науково-технологічного алмазного концерну (АЛКОН) НАН України, яке знаходиться у Оболонському районі.

Однак, з долученої до матеріалів копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Варто зазначити, що доданий до заяви договір оренди квартири (житлового приміщення) не є належним доказом місця проживання особи, оскільки відсутні докази того, що заявник зареєстрований за адресою орендованого житла.

До того ж, у заяві заявник зазначає, що має намір звернутися з позовом до Національної академії наук України, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 54, яке розташоване в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва.

З огляду на те, що ані ОСОБА_1 , ані Національна академія наук України не мають зареєстрованого місця проживання (перебування) та місця знаходження на території Оболонського району міста Києва, підстави для розгляду даної заяви Оболонським районним судом м. Києва відсутні.

Вирішуючи питання про передачу заяви за підсудністю суд враховує, що при поданні даної заяви заявник обрав підсудність справи за своїм місцем проживання, відтак суд приходить до висновку, що заяву слід передати на розгляд Дарницького районного суду м.Києва, оскільки зареєстрованим місцем проживання (перебування) заявника у розумінні вказаних вище норм є АДРЕСА_2 .

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду заяви в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю матеріалів заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання, разом з доданими до неї документами, направити за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва (м. Київ, вул.Олександра Кошиця, 5-А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач