Справа № 139/545/23
Провадження № 2/139/179/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

11 серпня 2023 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення утримання на непрацездатного батька,

у с т а н о в и л а:

Позивач 07 серпня 2023 року звернувся до суду з цим позовом. Предметом позову є стягнення із повнолітнього працездатного сина утримання на підставі ст. 202 СК України. Підставою для такої вимоги названо: факт, що позивач є рідним батьком відповідача; що позивач є непрацездатною особою (має 3 групу інвалідності) і з доходів має лише пенсію з інвалідності, яка не забезпечує задоволення базових особистих матеріальних потреб; позивач має дружину, яка отримує мінімальну заробітну плату, а тому і її доходу не вистачає для задоволення всіх базових потреб людей їх віку; відповідач є єдиним його сином, він є працездатним і має високий рівень доходу, але матеріального утримання батьку не надає.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зобов`язує позивача викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і зазначити докази, що підтверджують вказані обставини. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач не виконав такі вимоги процесуального законодавства.

Так, заявляючи в позові, що його доходи складаються лише із його пенсії та заробітної плати його дружини, які не покривають базових потреб таких як комунальні послуги, покупка ліків, продуктів харчування, позивач не зазначив доказів, якими стверджується такий факт і не подав їх до суду разом з позовною заявою.

Зокрема, сталою є практика Верховного Суду щодо того, що потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Такий висновок мається, наприклад, у постановах ВС 28 листопада 2018 року № 676/5118/16-ц, від 10 січня 2019 року у справі № 369/7004/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 676/5118/16-ц, на яку у позові посилається позивач, зробив висновок, що сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Тому, враховуючи приписи п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач має зазначити у позові і додати до позовної заяви докази, які стверджують про відсутність інших, крім власної пенсії та зарплати дружини, доходів та докази про більші матеріальні потреби для забезпечення базових особистих матеріальних потреб, а також додати ці докази до позовної заяви. Такими доказами можуть бути, наприклад, витяги з Державних реєстрів прав власності на нерухоме майно, відомості про наявність ТЗ, довідки відповідних служб щодо нарахування та виплати державних пільг, субсидій і т.п., квитанції про витрати на комунальні послуги, призначення лікарів і чеки на купівлю ліків, висновки лікарів про необхідність покращеного харчування і т.п.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до практики Верховного Суду (наприклад, постанови від 01 серпня 2019 року у справі № 455/1434/17 (провадження № 61-9053св19), від 13 липня 2022 року у справі № 639/4132/20 (провадження № 61-16450св21)), суд має перевірити, чи не є відповідач боржником за іншими виконавчими документами, та чи не порушуються права стягувачів за цими виконавчими документами, і, в разі необхідності, залучити їх до участі у справі.

За таких правових висновків Верховного Суду, вважаю за доцільне вказати позивачу на необхідність зазначити у позові інформацію щодо наявності у відповідача боргових зобов`язань.

Нормами цивільного процесуального законодавства (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) суду заборонено збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених вище обставин, неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення утримання на непрацездатного батька залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що для усунення недоліків позовної заяви він має виконати вимоги п. 5 ч. 3 та ч. 6 ст. 175, та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, шляхом зазначення та надання доказів, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________