Справа № 364/363/22
Провадження № 2/364/158/23
УХВАЛА

про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху

16.08.2023 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулинич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета Х1» про стягнення компенсації за не використану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказаний позов ОСОБА_2 , у якому позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 8871 грн, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який на день звернення до суду становить 55636 грн.

14.08.2023 від представника позивача - адвоката Марценюк Л.А. на електронну адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у обґрунтування якої остання просить збільшити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки при звільненні у сумі 168954,17 грн., з урахуванням того, що позивач є військовослужбовцем відповідно до ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" також просить визначити мінімальний розмір судового збору у сумі 992,40 грн, який сплачений при подачі позову.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, про причини неявки не повідомили, відповідно до поданої заяви представник позивача просить провести судове засідання без її участі та позивача.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, жодних клопотань від нього не надходило, правом на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали заяви про збільшення позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами цивільного судочинства, зокрема є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно із ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, вирішуючи питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог прийшов до висновку, що зазначена заява подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тобто встановлені обставини, які не дають суду підстави прийняти заяву про збільшення позовних вимог, а які дають підстави для надання представниці позивача строку для усунення недоліків заяви, без усунення яких не можливо прийняти до провадження заяву про збільшення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви щодо питань, які виникають під час судового розгляду; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 127 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, перше судове засідання було призначено на 25.08.2022 року, розпочалось за участю представника позивача 23.09.2022. Тобто, позивачем подана заява про збільшення позовних вимог після початку першого судового засідання та після спливу тридцятиденного строку з дня відкриття провадження у справі.

Заява про збільшення позовних вимог надійшла до суду 14.08. 2023 року, тобто більше ніж через рік після першого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження, тобто після закінчення процесуальних строків визначених законом для вчинення відповідної процесуальної дії, що суперечить вимогам ст. 49 ЦПК України, та представницею позивача не зазначено поважних причин через які вона не мала можливості подати таку заяву до початку першого судового засідання та не надано відповідне клопотання.

При поданні заяви про збільшення позовних вимог позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Статтею 49 ЦПК України не визначено порядок дій суду у разі не сплати судового збору при подачі заяви про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України та на підставі ч. 1 ст. 185 цього Кодексу, залишити заяву без руху, надавши строк для усунення виявлених недоліків, оскільки заява про збільшення позовних вимог подана з порушенням вимог ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Всупереч вищевказаним вимогам законодавства у заяві про збільшення позовних вимог не зазначено ціни позову.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак представниця позивача в заяві про збільшення позовних вимог лише зазначає про період, який сплинув з моменту звернення до суду з первісними вимогами.

Суд звертає увагу, що представником позивача було заявлено клопотання про витребування у ТОВ «Планета Х1» доказів, які необхідні для правильного вирішення даного спору, яке ухвалою суду двічі було задоволено та витребувано вказані докази. Зокрема, на даний час ухвали суду не виконані, сторона позивача самостійно не встановила офіційний дохід позивача, як і не виконала покладений судом обов`язок щодо виконання вимог ч.5 ст. 84 ЦПК України, про причини невиконання вимог ухвали суду від 23.09.2022 не повідомила.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо позов подається фізичною особою. Так, з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності до Державного бюджету становить 2684 гривні, а отже ставка судового збору становить 1073,60 грн.

Частиною 3 статті 176 ЦПК України передбачено, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, представниця позивача посилається на положення п. 1 ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», та просить зменшити розмір судового збору, встановивши його у вже сплаченій сумі при первісній вимозі - 992,40 грн у зв`язку зі статусом позивача, який є військовослужбовцем.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачем є військовослужбовець. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті ( частина 2 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Із вищевикладеного слідує, що питання про відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати можливе лише за наслідками оцінки майнового стану сторони.

На підтвердження майнового стану позивача жодного доказу не надано, а сам факт того, що позивач є військовослужбовцем не є автоматичною підставою для зменшення розміру судового збору.

Таким чином, позивач у силу закону не звільнений від сплати судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог, зокрема, за вимогу майнового характеру.

Отже, стороною позивача взагалі не надано доказів щодо його майнового стану, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставки судового збору встановлюється у таких розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, сторона позивача додатково збільшує позовні вимоги шляхом пред`явлення вимоги майнового характеру, однак до заяви про збільшення розміру позовних вимог представницею позивача не надано документа на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Отже, перелічене вище дає суду підстави зробити однозначний висновок, що заява про збільшення позовних вимог подана представницею позивача з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема вищезазначених недоліків, що унеможливлює вирішення питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд вважає за необхідне попередити сторону позивача, що у випадку невиконання вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, і не усунення зазначених недоліків заяви про збільшення позовних вимог у встановлений законом п`ятиденний строк з дня отримання копії наявної ухвали, судом будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто заява про збільшення позовних вимог буде залишена без розгляду.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що якщо порушення правил статей 175, 177 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України.

Спосіб усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог полягає в поданні заяви про збільшення позовних вимог у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 175, 176, 240, 247, 258-260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог- залишити без руху.

У задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подачу заяви про збільшення позовних вимог відмовити.

Повідомити позивача та його представника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви про збільшення позовних вимог у встановлений 5 (п`яти) денний строк з дня отримання її копії і роз`яснити, що інакше заява про збільшення позовних вимог буде залишена без розгляду.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 04.09.2023 року 10 год. 00 хв. в залі судових засідань у приміщенні Володарського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. О. Глазкова