ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/242/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої- Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022 року, ухвалене суддею Стельмащук П.Я., дата складення повного тексту 14.12.2022 року у цивільній справі №607/18368/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 19.08.2019 у розмірі 183583,97 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 19.08.2019 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту, чим порушує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути заборгованость за кредитним договором в примусовому порядку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 19.08.2019 року у розмірі 183583,97 грн та судовий збір у розмірі 2753,76 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про стягнення заборгованості у розмірі визначеному судово-економічною експертизою.

Апелянт зазначив, що в суді першої інстанції він просив призначити почеркознавчу та судово-економічну експертизу, однак суд безпідставно не вирішив його клопотань. Він зазначав, що заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 не підписував, підпис належить іншій особі. Також звертав увагу суду, що 20.08.2019 року залишок на його картковому рахунку становив 0,00 грн, а 22.08.2019 року - 187726.84 грн, однак жодних операцій з картковим рахунком не було проведено, а тому вважає що банком неправомірно нарахована така сума заборгованості у зв`язку з чим просив призначити економічну експертизу та погоджується сплатити суму заборгованості визначену висновком експерта. Також вказав, що 10.12.2022 року на його рахунок надійшло 20000,00 грн, однак суд не врахував що ці кошти були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки погашення заборгованості відбувається шляхом поповнення картки, з якої банк автоматично списує всі кошти що надходять на погашення заборгованості. Вважає, що суд безпідставно відмовив у наданні розстрочки виконання рішення, оскільки його сім`я знаходиться у скрутному матеріальному становищі внаслідок війни, зросли ціни на продукти харчування та він на даний час сплачує інший кредит.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав частково, відмовився від клопотань про призначення почеркознавчої та економічної експертизи та просить рішення суду змінити зменшивши суму стягнутої заборгованості на 20000,00грн, які надійшли на рахунок до ухвалення рішення та відповідно були зараховані на погашення заборгованості за кредитом. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 вирішив питання з банком про погашення заборгованості за кредитом, сплатив на погашення боргу ще 19900,00 грн та погодив порядок погашення решту заборгованості, тому вимоги щодо розстрочки виконання рішення не підтримує.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» вважає рішення суду законним та обґрунтованим, вважає що підстав для зміни рішення не має, оскільки сплачені кошти в розмірі 20000,00 грн банк врахує при виконанні рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.08.2019 року між Акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначив свої персональні дані, такі як ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації.

Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Клієнт ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направленням повідомлення).

До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав Витяг з Тарифів, розрахунок заборгованості за договором станом на 13.11.2022 року, довідку про видачу кредитних карток ОСОБА_1 , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, виписку за договором №б/н за період 18.10.2017 року-01.10.2021 року.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про видачу кредитних карток ОСОБА_1 18.10.2017 року була видана кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії 10/20; 22.10.2020 року видана кредитна картка № НОМЕР_2 з терміном дії 05/23.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 18.10.2017 року, кредитний ліміт станом на 20.08.2019 року встановлений в розмірі 200000,00 грн.; 11.05.2021 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість за кредитним договором б/н від 19.08.2019 року станом на 13.11.2022 року складає 183583,97 грн (заборгованість за тілом кредиту).

На підтвердження заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» надало копію виписки за кредитним договором за період з 18.10.2017 року по 01.10.2021 року, з якої вбачається, що відповідач з 27.11.2017 року активно користувався кредитними коштами, зокрема неодноразово знімав готівкові кошти, поповнював свою кредитну картку готівкою, оплачував покупки та послуги, здійснював переказ коштів для погашення заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, користувався кредитними коштами, однак не виконував своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.ідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановивши, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за умовами якого відповідач користувався кредитними коштами та належним чином не виконував своїх зобов`язань з повернення кредиту, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції отримавши клопотання представника відповідача про зменшення суми заборгованості на 20000,00 грн посилаючись на надходження на картковий рахунок відповідача 10.12.2022 року 20000,00 грн на погашення заборгованості не перевірив чи були зараховані ці кошти на погашення заборгованості за кредитним договором з урахуванням погодженої сторонами умови договору про списання банком наявних на рахунку коштів на погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи те, що 20000,00 грн, які надійшли 10.12.2022 року на рахунок ОСОБА_1 були списані банком на погашення заборгованості за кредитом, що підтвердив в суді апеляційної інстанції представник позивача та підтверджується матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до положень статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму стягнення з 183583, 97 грн на 163583.97 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2022 року змінити зменшивши суму стягнення з 183583,97 грн. до 163583,97 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 14.08.2023 року.

Головуюча

Судді