Справа №297/1512/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 лютого 2003 року, в Гатянській сільській раді Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, та визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за місцем її проживання.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення про укладення шлюбу з відповідачем було поспішним, і як результат спільне життя у них не склалося, вони не змогли створити міцну сім`ю. У них виявилися різні характери та погляди на життя. Вже тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, примирення між ними є неможливим і їх шлюб носить тільки формальний характер. Подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Разом з тим, неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає з нею. Були суперечки в відповідачем стосовно того, з ким має жити остання, однак вважає, що дитина повинна жити з мамою. Так як відповідач проживає за іншою адресою, тому питання встановлення місця проживання дитини є для них актуальним. Дитина хоче проживати з матір`ю, а вона має можливість утримувати дитину самостійно, оскільки має стабільні доходи. Такий рівень виховання та умови проживання дитини відповідач не може надати, і тому для повноцінного розвитку дитини, та її стабільного психологічного стану вважає за необхідне визначити місце проживання доньки за її місцем проживання. Просила шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати та визначити місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, за місцем її проживання.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просила такі задоволити (а.с. 24).

Представник позивачки - адвокат Попович О.О. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, згідно якого просив справу розглянути без його участі, та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю, просив такі задоволити (а.с. 37-38).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі. Проти позовних вимог не заперечує (а.с. 23).

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області Садварі О.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 02.08.2023, згідно якої просила справу розглянути без участі представника органу опіки та піклування (а.с. 39).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2003 року в Гатянській сільській раді Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2003 року (а.с. 4).

Як встановлено з матеріалів справи, спільне сімейне життя у сторін не склалося, вони проживають окремо, примирення між ними є неможливим, і подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 23).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до положень ст. 113 СК України, позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем обраним при укладенні шлюбу, суд вважає залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище обране нею при укладенні шлюбу " ОСОБА_1 ".

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, за час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2023 року (а.с. 6-7) та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14 грудня 2015 року (а.с. 5).

Так, позивачка ОСОБА_1 просить суд визначити місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із ним буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Так, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області щодо визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такий вважає за доцільне проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 35-36).

Так, як встановлено, на даний час сторони проживають окремо, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , відповідач проживає за іншою адресою.

Якщо батьки дитини проживають окремо одне від одного, то дитина належить до сім`ї того з батьків, з яким вона проживає.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20, яка стосувалася розподілу майна між колишнім подружжям.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог позивачки (а.с. 23).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , у зв`язку з визнанням відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Керуючись ст. ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113, 160, 161 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, ст. ст. 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований 15 лютого 2003 року, в Гатянській сільській раді Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, - розірвати.

Залишити позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище обране нею при укладенні шлюбу - « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , за місцем її проживання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР