ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6480/23Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/726/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у порядку письмового провадженням без виклику сторін цивільну справу №607/6480/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Парійчук Юлії Дмитрівни на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року, ухваленого суддею Кунець Н.Р., повний текст якого виготовлено 14 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Парійчук Ю.Д., звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з відповідача в користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 6000 грн, щомісячно до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку; стягнути з відповідача в її користь половину вартості понесених додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 35 999,50 грн.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 . Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Згідно з рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2006 з відповідача стягувались аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досягла повноліття, остання зареєстрована та проживає разом з нею по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 на даний час навчається у Західноукраїнському національному університеті на денній формі навчання, де здобуває освітньо-професійний ступінь «бакалавр» за спеціальністю 275 «Транспортні технології (за видами)». З цих підстав донька потребує фінансового утримання від батьків, оскільки не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Щомісячні витрати для підтримання її нормального існування становлять не менше ніж дванадцять тисяч гривень. Вказані кошти необхідні на харчування, проїзд до навчального закладу та додому, придбання підручників, зошитів та іншого канцелярського приладдя, придбання одягу тощо. Відповідач є працездатною особою та за своїм станом здоров`я і матеріальним становищем може виконувати обов`язок по утриманню повнолітньої доньки. Так, за відповідачем на праві власності зареєстровані чотири транспортні засоби, декілька об`єктів нерухомості та три земельні ділянки. Крім того, відповідач регулярно здійснює виїзд за кордон з метою отримання заробітку. Вона щомісячно надає фінансову підтримку доньці для покриття її витрат.

Зазначила, що понесла додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням комп`ютерною технікою, що необхідна для навчання доньки. Так, вона придбала необхідний для навчання доньки ноутбук вартістю 50 999 грн та мобільний телефон вартістю 21 000 грн. Таким чином, вона понесла додаткові витрати, пов`язані із навчанням доньки, загальна сума яких становить 71 999 грн. Крім того, дочка ОСОБА_4 має проблеми із висипанням на шкірі обличчя, а тому змушена регулярно здійснювати косметичні процедури для очищення шкірного покриву. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Парійчук Юлія Дмитрівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат - відмовлено в повному обсязі. Судові витрати зі сплати судового збору компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Парійчук Ю.Д. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.06.2023 у справі № 607/6480/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає його незаконним, ухваленим у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам та матеріалам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідач є працездатною особою та за своїм станом здоров`я і матеріальним становищем може виконувати обов`язки по утриманню повнолітньої доньки.

Звертає увагу на наявність у відповідача нерухомого майна відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у відповідача та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та наявність у нього ж транспортних засобів відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

Посилається на постанову Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 760/17457/16-ц, де зазначено, що навіть, якщо батько або мати є інвалідами II або III групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставною для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Крім того, довідка з Пенсійного фонду України про отримання пенсії з інвалідності сама по собі не є підтвердженням того, у відповідача це єдине джерело доходів

Вказує, що непрацездатність відповідача ним не доведена. А отже, він є працездатним та здатним забезпечувати повнолітню дочку.

Зазначає, що адвокат Парійчук Ю.Д., пред`являючи даний позов в інтересах ОСОБА_1 з поміж інших позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти, тобто по суті заявлено вимогу не в особистих інтересах позивача, а в інтересах особи, чиє право просить позивач визнати порушеним та захистити.

Звертає увагу, що судом першої інстанції було встановлено потребу в матеріальній допомозі повнолітньої дочки сторін у зв`язку із продовженням нею навчання та відсутності самостійного доходу, однак дана обставина не досліджена та не викладена в судовому рішенні в силу того, що підставою для відмови в задоволенні позову слугувала лише помилкова думка суду, що із позовом звернулась особа, яка не була наділена правом на звернення.

Окрім того, ОСОБА_1 понесла додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням комп`ютерною технікою, що необхідна для навчання доньки.

Так, мати придбала необхідний для навчання ноутбук вартістю 50999,00 грн. та мобільний телефон загальною вартістю 21000,00 грн. (квитанції додаються). Таким чином, позивач понесла додаткові витрати, пов`язані із навчанням, загальна сума яких становить 71999,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сідорова І.А. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалив законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

В обґрунтування доводів відзиву посилається на те, що позивач звернулася до суду за захистом не своїх інтересів, а інтересів своєї повнолітньої дочки, оскільки заявила вимогу про стягнення з відповідача коштів не на свою користь, а на користь дочки, не маючи повноважень на представництво її інтересів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові в цій частині.

Вважає, що незгода апелянта із рішенням суду зумовлена неправильним трактуванням положень ст. 199 СК України та процесуального законодавства.

Вказує, що відповідач не має можливості надавати дочці Вероніці будь-яку допомогу з огляду на те, що має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, не має стабільного доходу (заробітної плати), оскільки не є працевлаштованим, не має будь-якого майна, яке могло б приносити відповідачу прибуток.

Зазначає, що з 2021 року по даний час ОСОБА_2 не отримує доходів, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб від 28 квітня 2023 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 01 травня 2023 року.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 не має змоги займатися важкою працею, оскільки страждає від дегенеративних змін грудного, шийного та поперекового відділів хребта, кил м/дисків, протрузії м/дисків, стиснення обох корінців в сегменті та інших захворювань хребта, що підтверджується результатами магнітно-резонансної томографії від 05 травня 2023 року.

Для утримання трьох (а до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття чотирьох) дітей та дружини відповідач змушений займатися нерегулярними підробітками, а також займається перевезенням в Україну гуманітарної допомоги, що підтверджується деклараціями про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою. Саме з цією метою відповідач їздить за межі України, а не з метою отримання заробітку, про що зазначає у позові позивач.

Зазначає, що усі наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не має реальної фінансової можливості надалі сплачувати аліменти своїй повнолітній дочці. Поряд з цим, у справі відсутні докази понесення позивачем будь-яких витрат на утримання повнолітньої дочки, що в сукупності є підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи те, що апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та зважаючи на те, що згідно з п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи про стягнення аліментів, то справа розглядається без виклику сторін за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.04.2005 Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №36 (а.с. 7).

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.06.2006 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2006 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Як вбачається з довідки за № 2204 від 10.10.2019, виданої ПП «Люкс», ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_8 - свекруха, ОСОБА_9 - брат чоловіка, ОСОБА_10 - колишній чоловік, ОСОБА_11 - син та ОСОБА_3 - дочка (а.с. 5).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах за №10309 від 13.03.2023, заборгованість по аліментах ОСОБА_2 згідно виконавчого листа Кременецького районного суду Тернопільської області №2-109 від 07.02.2006, станом на 01.03.2023 - відсутня, переплата по аліментах станом на 01.03.2023 становить 6966,59 грн. (а.с. 13).

Як слідує з довідки за №387 від 24.01.2023, виданої Західноукраїнським національним університетом, ОСОБА_3 навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 275 «Транспортні технології (за видами)». Освітній ступінь бакалавр, курс навчання 1, форма навчання денна, академічну група ТТ-12, умов навчання держзамовлення і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Початок навчання за обраною спеціальністю - 05.09.2022, завершення навчання згідно з навчальним планом 30.09.2026 (а.с. 9).

Як слідує з квитанції від 26.02.2023 ТОВ ОТК «Європлюс» було здійснено покупку ноутбука «Lenovo IdeaPad Gaming 3», вартістю 50 999 грн. (а.с. 23).

Як вбачається з чеку №7890 «Ябко» від 11.01.2023, було придбано мобільний телефон «11 128 white», чохол до нього та захисне скло, загальною вартістю 21 000 грн. (а.с. 24).

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.11.2019 змінено стягнення аліментів, яке проводиться з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 на утримання дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по рішенню Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.01.2012. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 аліменти на дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 59).

Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 згідно виконавчого листа Кременецького районного суду Тернопільської області №1909/171 від 06.02.2012, станом на 01.05.2023 заборгованість відсутня, переплата по аліментах становить 8654,75 грн. (а.с. 60).

12.05.2017 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом по шлюб серії НОМЕР_2 від 12.05.2017 (а.с. 61).

У даному шлюбі у відповідача та ОСОБА_16 народилося двоє дітей син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 04.09.2017 та дочка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 01.04.2019 (а.с. 62-63).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4194 від 26.10.2022 вбачається, що ОСОБА_17 встановлено діагноз: К92.9 Хвороба органів травлення, Супутні захворювання: К59. Запор, К 63.8 дизбактеріоз кишківника (а.с. 66).

Консультативна карта від 05.05.2023, УЗД від 03.04.2023 та акти виконаних робіт від 11.04.2023 підтверджують медичне обстеження та надання лікування ОСОБА_17 (а.с. 67-70).

Як вбачається з відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України сума заробітку ОСОБА_2 за 2020 - 57747, 00 грн, за 2021 -72500,00 грн. (а.с. 71).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.05.2023, ОСОБА_2 за період з 3 кварталу 2022 по 4 квартал 2022 отримував дохід у виді страхової виплати у розмірі 1311 грн. (а.с. 72).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №327909019 від 04.04.2023, договору купівлі продажу житлового будинку серії ВКВ №467702 від 06.02.2008, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 06.04.2015, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 06.04.2015, договором купівлі-продажу земельної ділянки серії НОМЕР_7 від 23.02.2008 та визнається самим ОСОБА_2 , що у власності відповідача перебуває наступне нерухоме майно: нежитлова будівля, загальною площею 65,8 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 0,085 га, кадастровий номер :02:001:3318, яка знаходиться по АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 0,0592 га, кадастровий номер :02:001:1887, яка знаходиться по АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0643, кадастровий номер :02:001:1888, яка знаходиться по яка знаходиться по АДРЕСА_2 ; житловий будинок по АДРЕСА_3 . При цьому, пошук інформації згідно вказаної інформаційної довідки здійснений за частковим співпадінням, а тому судом не встановлено факту перебування у власності відповідача, зазначеної у довідці, квартири на АДРЕСА_4 (а.с. 15-17).

З витягів з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 04.04.2023 та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровані такі транспортні засоби: «ММЗ 81021», 1993 року випуску; «Middendorf Kurier», 1976 року випуску, «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску (а.с. 18-21).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ОСОБА_2 з 04.08.2016 є власником спеціального причепа «Middendorf Kurier», 1976 року випуску (а.с. 87).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 ОСОБА_2 з 21.07.2016 є власником причепа легкового «ММЗ 81021», 1993 року випуску (а.с. 88).

Як вбачається з договору купівлі-продажу укладеного 27.04.2018 ОСОБА_18 (посвідчення особи НОМЕР_11 ) купив у ОСОБА_19 автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску (а.с. 89).

З Декларацієї про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою вбачається, що ОСОБА_2 здійснив переміщення через державний кордон України товарів гуманітарної допомоги, а саме генераторів (3шт) та 15 спальних мішків (а.с. 94).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент складання, підписання позовної заяви та подання її до суду 10.04.2023 дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття та відповідно до вимог ст. 199 СК України вправі самостійно звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення з відповідача або з обох батьків аліментів на її утримання, у зв`язку з продовженням нею навчання. Відтак, заявлена позивачем ОСОБА_1 вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 6000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки така вимога заявлена не в особистих інтересах позивача, а в інтересах третьої особи, чиє право просить позивач визнати порушеним та захистити, без наявності на те повноважень.

Крім цього, позивач не довела належними та допустимими доказами, що витрати, які позивач віднесла до додаткових витрат, пов`язаних з придбанням електронної техніки, були викликані особливими обставинами, у зв`язку із розвитком певних здібностей дитини. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. При цьому, необхідність придбання вказаної техніки для навчання доньки, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Колегія суддів у повній мірі не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Матеріалами справи підтверджено, що дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнула повноліття, однак продовжує навчатись у Західноукраїнському національному університеті на денній формі навчання, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , самостійного доходу не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, що з позовом у суд звернулася матір в інтересах повнолітньої ОСОБА_3 і просила суд стягнути аліменти в користь доньки, реалізуючи своє право на звернення до суду в порядку визначеному ч.3 ст.199 СК України, оскільки ст.199 Сімейного кодексу України надає право вибору на звернення із позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання: тому з батьків, з ким проживає дочка або самостійно дочці.

Викладене узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові ВС КЦС у справі №701/699/16-ц від 05 грудня 2018 року.

Щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчатись, колегія суддів не встановила обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2 у виконанні його батьківських обов`язків, проте при визначенні розміру аліментів у сумі 6000 грн. слід врахувати обставини, передбачені статтею 182 СК України, в тому числі, наявність у платника аліментів трьох неповнолітніх дітей.

Так, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.11.2019 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 аліменти на дочку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття,.

Крім цього, необхідно врахувати стан здоров`я молодшої дочки відповідача ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4194 від 26.10.2022.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, щодо вимог позовної заяви та апеляційної скарги про стягнення з відповідача в користь позивача половини вартості понесених додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 35 999,50 грн., апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок батьків нести додаткові витрати на повнолітню дитину не передбачений Главою 16 Сімейного кодексу України і з цих підстав слід відмовити в цій частині позову ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Парійчук Юлії Дмитрівни слід задовольнити частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В решті позову відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1 073,60 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1610,40 грн., що в сукупності становить 2684 грн.

Керуючись ст. 274, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Парійчук Юлії Дмитрівни задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_12 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) в користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції в розмірі 2684 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду виготовлено 16 серпня 2023 року.

Головуюча: Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів