№ провадження 4-с/646/8/2023
Справа № 646/1173/23
У Х В А Л А

іменем України

11 серпня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Шиховцової А.О.,

при секретарі Погосян А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Кротінова В.І., стягувач: ОСОБА_2 , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Червонозаводського районного суду м. Харкова із скаргою на дії державного виконавця міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кротінова В.І.

Заявник обґрунтовує вимоги тим, що в провадженні старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В.І. знаходиться виконавче провадження ВП №65361975 з виконання судового наказу №646/2779/21 від 29.04.2021, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

27.03.2023 боржником через електронну пошту отримано розрахунок заборгованості по аліментах станом на 13.03.2023 №65361975, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти боржника, відповідно до якого заборгованість станом на 01.03.2023 складає 7898,99 грн, яка утворилась з 06.08.2021 по 28.02.2023. Строк оскарження розрахунку становить 10 днів з дня його одержання.

Заявник зазначив у скарзі, що не згоден з вищевказаним розрахунком, оскільки при визначенні суми заборгованості державним виконавцем не врахована сума витрат, понесена боржником при здійсненні незалежної адвокатської діяльності, сума податку з доходу фізичних осіб та військовий збір, а розмір заборгованості розраховано з загальної суми доходу отриманої боржником.

Крім того, зазначає, що з дня відкриття провадження 28.04.2021 по 31.11.2022 при розрахунку заборгованості по аліментам, які проводились на прохання стягувача, старший державний виконавець Кротінов В. при визначенні суми аліментів враховував суму витрат понесених боржником при здійсненні незалежної адвокатської діяльності, суми податку з доходу фізичної особи та суми військового збору (розрахунки заборгованості за 30.06.2022, 30.09.2022, 30.11.2022). Також, 17.10.2022 старшим державним виконавцем Кротіновим В. на скаргу ОСОБА_2 надано інформацію за №46642/22, в якій повідомлялось з посиланням на нормативні акти, що при обчислення розрахунку заборгованості по аліментам, які повинен сплачувати боржник, від загальної суми отриманого доходу за місяць правомірно віднімається сума видатків понесених боржником при здійсненні адвокатської діяльності, сума податку з доходу фізичної особи та сума військової збору, а тому розрахунки заборгованості є правомірними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарг ОСОБА_2 .

Боржник ОСОБА_1 є самозайнятою особою адвокатом, взятий на облік у ДПІ у Чевонозаводському районі м. Харкова, як адвокат 20.07.2005, що підтверджується довідкою 4-ОПП за №3506. Боржник, як самозайнята особа адвокат, знаходиться на загальній системі оподаткування, сплачуючи податок на доходи та військовий збір. Основним видом діяльності боржника є адвокатська діяльність від якої отримує доходи.

На підставі викладеного, скаржник вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам станом від 13.03.2023 за №65361975 незаконним та просить суд зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості з врахуванням понесених боржником витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

26.04.2023 представник заявника подав клопотання про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги, в якому просив суд стягнути з Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом скарги. Докази підтвердження понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за результатом розгляду скарги.

26.06.2023 від стягувача ОСОБА_2 надійшли пояснення щодо скарги, в яких вона просила відмовити у задоволенні скарги та покласти судові витрати на ОСОБА_1 . В обґрунтування стягувач зазначив, що незгода зі здійсненням державним виконавцем розрахунку заборгованості є підставою для звернення до державного виконавця з заявою про здійснення перерахунку або до суду з позовом. Заявник не зазначив розмір заборгованості, який боржник вважає вірним на час звернення до суду та не зазначив період, за який повинен бути здійснений перерахунок. ОСОБА_2 вважає посилання заявника на норми Податкового кодексу України необґрунтованими, оскільки вони регулюють зобов`язання з оподаткування, а не сімейні відносини. Боржник сплачує мінімально встановлений розмір аліментів, на утриманні інших осіб не має. Стягувач зазначила, що оскільки боржник ОСОБА_1 не надавав державному виконавцю доказів щомісячно понесених ним витрат на оплату податків, а витрати на провадження адвокатської діяльності взагалі не повинні вираховуватися при розрахунку аліментів. Скаржник ОСОБА_1 не надав суду офіційних фінансово-бухгалтерських документів, на підставі яких стягувач, державний виконавець та/або суд могли впевнитися у достовірності витрат, понесених на провадження адвокатської діяльності.

29.06.2023 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли заперечення на пояснення щодо скарги, в яких він зазначив, що ключовою підставою для визначення доходу боржника є правильне визначення розміру утриманого податку з доходу, механізм якого визначений у Податковому кодексі України. На підтвердження відповідності річної суми доходів та витрат, відображені у Журналі про доходи та витрати боржником надано декларації про майновий стан та доходи.

У судове засідання заявник та його представник, призначене на 11.08.2023 не з`явилися, у судовому засіданні, призначеному на 26.04.2023 заявник зі своїм представником висловили свою думку з приводу скарги, у справі містяться заяви від заявника та його представника про розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримали кожен окремо та просили її задовольнити.

Державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Стягувач у судове засідання не з`явилася, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами п. 5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що учасники справи мали достатній час скористатися своїми правами, визначеними ЦПК України на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, від стягувача відсутні клопотання про відкладення судового засідання, стягувач ознайомлений з матеріалами справи та надав свої пояснення з приводу скарги, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, суд вважає за відсутності третьої особи - стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

На примусовому виконанні в Основ`янсько-Слобідському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться судовий наказ №646/2779/21, виданий 29.04.2021 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження ВП №65361975.

27.03.2023 боржником через електронну пошту отримано розрахунок заборгованості по аліментах станом на 13.03.2023 №65361975, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти боржника, відповідно до якого заборгованість станом на 01.03.2023 складає 7898,99 грн, яка утворилась з 06.08.2021 по 28.02.2023. Строк оскарження розрахунку становить 10 днів з дня його одержання.

17.10.2022 старшим державним виконавцем Кротіновим В. на скаргу ОСОБА_2 надано інформацію за №46642/22, в якій повідомлялось з посиланням на нормативні акти, що при обчислення розрахунку заборгованості по аліментам, які повинен сплачувати боржник, від загальної суми отриманого доходу за місяць правомірно віднімається сума видатків понесених боржником при здійсненні адвокатської діяльності, сума податку з доходу фізичної особи та сума військової збору, а тому розрахунки заборгованості є правомірними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення скарг ОСОБА_2

ОСОБА_1 є самозайнятою особою - адвокатом, взятий на облік у ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова як адвокат 20 липня 2005 року, що підтверджується довідкою 4-ОПП за № 3506.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним Кодексом України.

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Відповідно до вимог пункту 167.1 статті 167, пункту 162.1 статті 162 ПК України, державним виконавцем в розрахунку заборгованості, не враховується розмір сум податку з доходу фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%), які відраховуються з суми чистого оподатковуваного доходу боржника за відповідний місяць.

Відповідно до частини 1 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 13 «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», що затв. Постановою КМУ № 146 від 26 лютого 1993 року передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПКУ самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Оподаткування доходів фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність здійснюється відповідно до положень статті 178 розділу IV "Податок на доходи фізичних осіб" ПКУ.

Згідно з пунктом 178.3 статті 178 ПКУ оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Нормами чинного ПК України не передбачено конкретного переліку витрат для фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Основним критерієм для обґрунтування витрат, що зменшують дохід для визначення об`єкта оподаткування, є їх належність та необхідність для провадження незалежної професійної діяльності.

Оскільки ОСОБА_1 є самозайнятою особою адвокатом та знаходиться на загальній системі оподаткування, сплачуючи податок на доходи та військовий збір, основним видом діяльності якого є адвокатська діяльність, від якої він отримує доходи, розрахунок заборгованості повинен проводитись з урахування понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору та виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_1 .

Крім того, боржник ОСОБА_1 щомісяця надсилав до державної виконавчої служби інформацію у вигляді таблиці про суми одержаних доходів із зазначенням суми понесених витрат при здійснення незалежної адвокатської діяльності, розмір утриманого податку з доходу, суму утриманого військового збору та суму фактичного заробітку (доходу).

Доводи стягувача, що незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду, суд не бере до уваги, оскільки спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки державний виконавець при розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні №65361975, в порушення п.п. 178.3, 178.6 ст. 178 ПК України не враховував понесені витрати, пов`язані з зайняттям адвокатською діяльністю, визначена державним виконавцем сума аліментів, яка підлягає стягненню з боржника не відповідає вимогам чинного законодавства.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на свій території України і захищені Конституцією України. Виконання рішення суду в цивільній справі здійснюється відповідно до статей ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими законами, нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.

Суд встановив неправомірність дій старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.03.2023, яка призвела до порушення прав боржника ОСОБА_1 .

Водночас суд наголошує, що оскільки судові органи не наділені повноваженнями зобов`язувати виконавчі органи вчинити певні дії, тому вимога щодо зобов`язання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В.І. здійснити перерахунок аліментів у виконавчому провадженні №65361975 з урахуванням понесених ОСОБА_1 витрат на здійснення незалежної адвокатської діяльності, сум податку з доходів фізичних осіб та сум військового збору та виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Таким чином, скарга на бездіяльність державного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В.І., стягувач: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кротінова В.І. при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.03.2023 за №65361975.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Шиховцова