г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1468/22
Номер провадження 2/213/72/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря Довгої А.С., за участю представника позивача адвоката Зеленяк Є.С., представника відповідача адвоката Терзі О.С., представника відповідача адвоката Лук`янчук А.В., розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1», Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ

13 липня 2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1» (далі по тексту відповідач 1), Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (далі по тексту відповідач 2) про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, та просила суд Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» на її користь страхове відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 22 548,49 грн. грн. Стягнути з ТОВ "КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД №1" на її користь 44 537, 11 грн., які складаються з сума втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 24 837, 11 грн., витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в сумі 3500 грн., витрат на проведення за дефектації автомобіля після ДТП в сумі 1200 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн. Також просила стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 09.08.2022р. було подано уточнений позов.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 19.04.2022 року, о 09 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ А21R22», н/з НОМЕР_1 , біля буд. 1д по вул. Волгоградська в м. Кривому Розі, не був уважним під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та який належить громадянці ОСОБА_1 , який зупинився позаду нього у попутному напрямку. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 214/2235/22 від 04 травня 2022 року громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль «ГАЗ А21R22» н/з НОМЕР_1 належить ТОВ "КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД №1", на якому громадянин ОСОБА_2 працює водієм.

Власником транспортного засобу «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Транспортний засіб марки ГАЗ А21R22, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є забезпеченим в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів No EP-208179933 від 16.02.2022 року, страхова сума - 130 000,00 грн.

Позивачка звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» з заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 19.04.2022 року за участю вищевказаних транспортних засобів та водіїв.

10 травня 2022 року пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , був оглянутий судовим експертом Чивчиш О.П., за результатами якого було складено висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22 від 18.05.2022р.

Згідно Висновку експерта ринкова вартість транспортного засобу «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 на момент його пошкодження складає 839 731, 63 грн.

Згідно Висновку експерта втрата товарної вартості складає 24 837, 11 грн.

Сума матеріального збитку завданого позивачці, як власниці ТЗ складає 88 273, 29 грн.

30.05.2022р. ПАТ Страхова компанія Альфа страхування - перераховано на рахунок позивачки 38 374, 09 грн. Різниця між визначеною судовим експертом сумою матеріального збитку та сумою, яку було перераховано позивачу складає -49 899, 2 грн.

Також, позивачка понесла витрати пов`язані із оглядом ТЗ та оцінки розміру матеріального збитку - 3500 грн. за проведення транспортно-товарознавчого дослідження та 1200 грн. за дефектацію автомобіля після ДТП.

Також, 03.06.2022р. ТОВ Криворізький хлібзавод №1 перерахував на рахунок Позивачки суму 2487, 50 грн. з призначенням платежу - розмір франшизи.

Позивачка не погодилась із розміром виплаченого страхового відшкодування, тому звернулась з даним позовом. При цьому, позивач обрала такий спосіб захисту свого права: позовні вимоги про стягнення матеріального збитку за шкоду завдану ДТП позивачка пред`являє до ПАТ «Страхова компанія Альфа страхування (відповідач 2) в сумі 22 548, 49 грн. (88 273, 00 грн. - 24 837, 11 грн. - 38 399, 09 грн. - 2487, 50 грн.; де 88 273, 00 грн. - сума матеріального збитку згідно Висновку експерта, 24 837, 11 грн. - величина втрати товарної вартості згідно Висновку експерта, 38 399, 09 грн. сума компенсована Відповідачем 2, 2487, 50 грн. - сума франшизи компенсована Відповідачем 1); позовні вимоги про стягнення грошових коштів за втрату товарної вартості пошкодженого транспортного засобу в сумі 24 837, 11 грн., 3500 грн. вартість проведення транспортно-товарознавчого дослідження, 1200 грн. за дефектацію автомобіля після ДТП та 15 000 грн. відшкодування моральної шкоди з Відповідача 1 - всього 44 537, 11 грн. .

Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Вважають, що сума виплаченого Відповідачем 2 в розмірі 38 399, 09 грн. є значно меншою, ніж завдана позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальна шкода у розмірі 88 273, 00 грн., у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідачів відповідних сум.

Реальні збитки, завдані позивачу з вини відповідача, не обмежуються витратами на відновлювальний ремонт автомобіля, а й включають і втрату його товарної вартості.

Оскільки такі збитки не покриваються страховим відшкодуванням, вони підлягають відшкодуванню саме винною особою. Винним у настанні ДТП є працівник відповідача 1, який керував автомобілем «ГАЗ А21R22», н/з НОМЕР_1 , власником якого є Відповідач 1. Оскільки від сплати відповідного відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу законодавством звільнено страховика, то таке відшкодування згідно зі статтями 22, 1166, 1187 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. У висновку експерта №Д9/05/22 від 18травня 2022 року зазначено, що сума втрати товарної вартості та 24 837, 11 грн.

Діями Відповідача 1 також завдано Позивачці немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які призвели до негативних змін у її особистому житті та житті родини: негативні переживання та спогади, емоційні та тілесні реакції при згадуванні дорожньо-транспортної пригоди; фіксованість уваги на створеній ситуації винуватцем ДТП, переживання глибоких душевних хвилювань, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я та страхи при поїздках на автомобілі. В момент ДТП та після нього Позивачка була схвильована не лише своїм станом, а станом чоловіка та дитини, оскільки вони були разом в автомобілі. Позивачці в результаті ДТП спричинена моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, викликаних страхом та переживаннями за власне життя і здоров`я, а також життя та здоров`я сім`ї в момент ДТП, дискомфортом та незручностями, які виникли внаслідок пошкодження автомобіля, втратою психологічної впевненості та рівноваги через порушення сталого побуту та життєвих зв`язків викликаних страхом. Пережиті потерпілою страждання вплинули та продовжують впливати на її психоемоційний стан, що характеризується переважно пригніченим настроєм, роздратованістю, апатією. Це пов`язано також і з тим, що після ДТП приймати участь в процесах відновлення автомобіля, що включає у спілкуванні із Відповідачами та втягнення останніми Позивачки в судовий процес, адже Відповідачі не мають наміру добровільно відшкодувати їй матеріальні втрати. Свої моральні страждання Позивачка оцінює в 15 000 грн., які покладає на Відповідача 1.

18.07.2022р. позовну заяву було залишено без руху.

22.08.2022р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

27.09.2022р. відповідачем 2 - ПрАТ «СК «Альфа Страхування» надано відзив на позов (а.с.69), відповідно до якого 19.04.2022 року до контакт центру ПрАТ «СК «Альфа Страхування» надійшло повідомлення про настання страхового випадку, який стався 19.04.2022 року в м. Кривий Ріг, по вул. Волгоградській, за участю т/з ГАЗ А21R22, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та т/з Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 02.05.2022 року Відповідач-2 отримав від Позивачки Заяву про настання страхової події на виплату страхового відшкодування. 04.05.2022 року представником Відповідача-2 було проведено огляд автомобіля Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість). Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля Позивач чи його представники не пред`являли, і своїм підписом в акті огляду підтвердили правильність та повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. Результати цього огляду були покладені в основу калькуляції та розрахунку страхового відшкодування. Тим самим, ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» належним чином виконало вимоги положень п.п. 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких страховик зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до абз.2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон): «… Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість… ». Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-208179933 від 16.02.2022 р. передбачено франшизу у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень, 00 копійок). Сума страхового відшкодування була розрахована згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 18021 від 23.05.2022 року, відповідно до якого: 1. Вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 47 130,71 грн. 2. Вартість матеріального збитку без урахуванням ПДВ - 40 899,09 грн. 3. Франшиза згідно полісу - 2 500,00 грн. Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.09.2022 3 4. Розмір страхового відшкодування - 38 399,09 грн. 30.05.2022 року страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 38 399,09 грн. на банківські реквізити, згідно заяви за підписом ОСОБА_1 . Звертають увагуу, що навіть за Висновком експерта транспортнотоварознавчого дослідження №Д9/05/22 від 18.05.2022 року, що було надано Позивачем, на стор. 9 Висновку вказано, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ становить 63 436,18 грн., а ПДВ - 10 572,70 грн., що повинно бути вирахувано, відповідно до приписів абз.2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» На підставі вищевикладеного вказують, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» добросовісно та в повному обсязі виконала свої зобов`язання перед Позивачем, щодо виплати страхового відшкодування, що цілком узгоджується з приписами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просили відмовити у позові.

30.09.2022р. відповідачем 1 ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» надано відзив на позов (а.с.77), відповідно до якого вони заперечують проти позову, вважають позов в частині позовних вимог до ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» безпідставним та необґрунтованим. Відповідно до Постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2022 року по справі № 214/2235/22, винною особою є ОСОБА_2 . В обґрунтування визначення відповідачем ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» позивач вказує, що винна особа є працівником ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1», тобто, фактично йде мова про застосування ст. 1172 ЦК України. Однак, такі доводи позивача є недоведеними та непідтвердженими. Позивач не надає жодного документального підтвердження, жодних належних, достовірних та достатніх доказів, що у момент дорожньо-транспортної пригоди винним водієм виконувались саме трудові обов`язки, саме у ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» чи у будь-якої іншої особи. З урахування положень ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» не є належним відповідачем у справі. Просили позов залишити без задоволення.

26.10.2022р. було подано відповідь на відзив (а.с.98), відповідно до якої вказує, що Відповідач 2 у своєму відзиві Відповідач 2 зазначає, що 04.05.2022р. було проведено огляд автомобіля ToyotaRAV 4, р.н. НОМЕР_2 та складено акт огляду т/з. Також зазначено, що претензій чи зауважень до проведення огляду пошкодженого автомобіля позивачка не пред`явила. В той же час, позивачка не оскаржує порядок проведення самого огляду автомобіля. Окрім того, позивачці не було надано документи, на які посилається Відповідач 2, а саме - калькуляцію та розрахунок страхового відшкодування.

Відповідач 2 заявляє, що виконав обов`язки передбачені пп. 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності». Водночас закон не обмежує право потерпілої особи самостійно звернутись до суб`єкта оціночної діяльності за отриманням висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження, що і було зроблено позивачкою.

Як було зазначено в позовній заяві, 10 травня 2022 року пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , був оглянутий судовим експертом Чивчиш О.П., за результатами якого було складено висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22 від 18.05.2022р. (далі - висновок експерта).

При визначені розміру збитків, Відповідачем 2 не взято до уваги вказаний висновок та здійснено виплату в сумі 38 399, 09 грн, що значно менше ніж визначено в висновку експерта - 63 436, 18 грн. Акт огляду т/з, на який посилається Відповідач 2, не містив детального опису запчастин та обсягу робіт, а лише фіксував загальний опис, в той час коли висновок експерта містить детальний опис робіт, запчастин та відповідну вартість.

В своєму відзиві Відповідач 2 також просить суд врахувати висновок експерта, який надає позивачка до позовної заяви. Просять відхилити заперечення Відповідача 2 та задовольнити позов.

26.10.2022р. представником було подано клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 . В ході судового розгляду від допиту свідка відмовився.

09.11.2022р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.116).

22.12.2022р. надано документи на підставі ухвали від 09.11.2022р. (а.с.130)

25.04.2023р. відповідачем 1 надано клопотання про відхилення доказу Висновку експерта № Д9/05/22 від 18.05.2022 року та не прийняття даного документу до уваги як доказу по справі (а.с. 188)

15.05.2023р. представником відповідача 2 подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.200)

30.05.2023р. представником позивача подано письмові пояснення (а.с.201-203), відповідно до якого посилається на ст. 76 ЦПК України, та звертає увагу суду, що Відповідач 1 в клопотанні про відхилення Висновку експерта не зазначає в чому саме полягає неналежність та недопустимість висновку експерта, оскільки цей документ містить інформацію щодо предмета доказування та його не одержано із порушенням порядку, встановленого законом. Відповідач 1 зазначає, що доказів інформування ТОВ «Криворізький хлібозавод № 1» із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ здійснено не було. Представник позивача звертає увагу, що до матеріалів справи та сторонам було надано висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22 додатком до якого є, зокрема, повідомлення про проведення огляду автомобіля TOYOTA RAV4 д/з НОМЕР_2 призначене на 10.05.2022 року та квитанції АТ «Укрпошта» від 05.05.2022 року. Зазначаючи про недопустимість доказу Відповідач 1 не заперечує його зміст, в тому числі при наданні відзиву на позовну заяву. Вважає висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22, є належним доказом по справі, в якому міститься докладний опис проведених досліджень, зроблені у результаті них висновки та надані обгрунтовані відповіді експертом, який має вищу автотехнічну освіту, кваліфікацію судового експерта-товарознавця з правом проведення транспортно-товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 - «визначення вартості колісних ТЗ та розміру збитку, завданого власнику ТЗ» (свідоцтво 260 від 30.05.2000 року).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Позивач до суду не з`явилась.

Представник відповідача 1 - в судовому засіданні просив відмовити у позові, посилався на обставини викладені у відзиві на позов.

Представник відповідача 2 - в судовому засіданні просив відмовити у позові, посилався на обставини викладені у відзиві на позов.

В судовому засіданні було допитано в якості спеціаліста Чивчиш О.П. , який суду підтвердив висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22 складений ним. Зазначив, що до кримінальної відповідальності при складанні вказаного висновку не попереджувався, оскільки дослідження проводилось не за вказівкою правоохоронних органів.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

За частинами 1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

19.04.2022 року, о 09 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ А21R22», н/з НОМЕР_1 , біля буд. 1д по вул. Волгоградська в м. Кривому Розі, не був уважним під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та який належить громадянці ОСОБА_1 , який зупинився позаду нього у попутному напрямку. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 214/2235/22 від 04 травня 2022 року громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Автомобіль «ГАЗ А21R22» н/з НОМЕР_1 належить ТОВ "КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД №1", на якому громадянин ОСОБА_2 працює водієм, та в момент ДТП виконував трудові обов`язки (а.с.131-136).

Власником транспортного засобу «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , є позивачка ОСОБА_1 (а.с.10).

Транспортний засіб марки ГАЗ А21R22, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є забезпеченим в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів No EP-208179933 від 16.02.2022 року, страхова сума - 130 000,00 грн., що визнавали та не оспорювали сторони.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У частині 1 статті 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Позивачка звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» з заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 19.04.2022 року за участю вищевказаних транспортних засобів та водіїв (а.с.72).

10 травня 2022 року пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 , був оглянутий судовим експертом Чивчиш О.П., за результатами якого було складено висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/05/22 від 18.05.2022р. Згідно Висновку експерта ринкова вартість транспортного засобу «Toyota Rav4», н/з НОМЕР_2 на момент його пошкодження складає 839 731, 63 грн. У відповідності до п.1.6 Висновку експерта Величина втрати товарно вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження транспортного засобу і відповідного ремонту внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були у ремонті. Згідно Висновку експерта втрата товарної вартості складає 24 837, 11 грн.

Сума матеріального збитку завданого позивачці, як власниці ТЗ складає 88 273, 29 грн. (а.с. 12-42)

30.05.2022р. Відповідачем 2 перераховано на рахунок позивачки 38 374, 09 грн. (а.с.44).

Таким чином різниця між визначеною судовим експертом сумою матеріального збитку та сумою, яку перерахував Відповідач 2 складає -49 899, 2 грн.

Також, позивачка понесла витрати пов`язані із оглядом ТЗ та оцінки розміру матеріального збитку - 3500 грн. за проведення транспортно-товарознавчого дослідження та 1200 грн. за дефектацію автомобіля після ДТП. (а.с.42,43)

03.06.2022р. Відповідач 1 перерахував на рахунок Позивачки суму 2487, 50 грн. з призначенням платежу - розмір франшизи (а.с.47).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Сума виплачених коштів Відповідачем 2 позивачу в розмірі 38 399, 09 грн. є значно меншою, ніж завдана позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальна шкода у розмірі 88 273, 00 грн., у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідачів відповідних сум.

Згідно з пунктом 32.7 статті 32 Закону № 1961-IV відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

У статті 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 27 липня 2009 року № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 даної Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом вказаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Таким чином, реальні збитки, завдані позивачу з вини відповідача, не обмежуються витратами на відновлювальний ремонт автомобіля, а й включають і втрату його товарної вартості.

Оскільки такі збитки не покриваються страховим відшкодуванням, вони підлягають відшкодуванню саме винною особою.

У висновку експерта №Д9/05/22 від 18травня 2022 року зазначено, що сума втрати товарної вартості автомобіля позивача - 24 837, 11 грн.

Оскільки винним у настанні ДТП є працівник відповідача 1, який керував автомобілем «ГАЗ А21R22», н/з НОМЕР_1 , власником якого є Відповідач 1, а від сплати відповідного відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу законодавством звільнено страховика, то таке відшкодування згідно зі статтями 22, 1166, 1187 ЦК України може бути стягнуто з відповідача 1.

Таким чином підлягає задоволенню вимоги до Відповідача 1 на користь позивача які складаються з сума втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 24 837, 11 грн., витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в сумі 3500 грн., витрат на проведення дефектації автомобіля після ДТП в сумі 1200 грн. А з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 22 548,49 грн. (з розрахунку: 88 273, 00 грн. (сума матеріального збитку згідно Висновку експерта) - 24 837, 11 грн. (величина втрати товарної вартості згідно Висновку експерта )- 38 399, 09 грн. (сума компенсована Відповідачем 2) - 2487, 50 грн. (сума франшизи компенсована Відповідачем) = 22548,49грн).

Діями Відповідача 1 Позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які призвели до негативних змін у її особистому житті та житті родини: негативні переживання та спогади, емоційні та тілесні реакції при згадуванні дорожньо-транспортної пригоди; фіксованість уваги на створеній ситуації винуватцем ДТП, переживання глибоких душевних хвилювань, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я та страхи при поїздках на автомобілі.

Позивач після ДТП переживає сідаючи до автомобіля, та боїться повторення ДТП.

В момент ДТП та після нього Позивачка була схвильована не лише своїм станом, а станом чоловіка та дитини, оскільки вони були разом в автомобілі.

Позивачці в результаті ДТП спричинена моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, викликаних страхом та переживаннями за власне життя і здоров`я, а також життя та здоров`я сім`ї в момент ДТП, дискомфортом та незручностями, які виникли внаслідок пошкодження автомобіля, втратою психологічної впевненості та рівноваги через порушення сталого побуту та життєвих зв`язків викликаних страхом.

Пережиті потерпілою страждання вплинули та продовжують впливати на її психоемоційний стан, що характеризується переважно пригніченим настроєм, роздратованістю, апатією. Це пов`язано також і з тим, що після ДТП приймати участь в процесах відновлення автомобіля.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено статтею 1166 ЦК України. За правилами цієї статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода компенсується в повному обсязі.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено статтю 1167 ЦК України. Частиною другою цієї статті зазначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки встановлено статтею 1187 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В ч.3 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п.1 Постанови звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

В п.9 Постанови Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд вважає доведеним, що відповідачем 1 завдано позивачу моральної шкоди внаслідок вчиненого ДТП, та суд вважає спів розмірним завданій шкоді суму в розмірі 15 000 грн. в рахунок компенсації моральних страждань.

Враховуючи, що позов задовольняється, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору. Витрати на правову допомогу у відповідності до наданого Попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - 30 000 грн. підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Керуючисьст.ст.3, 11, 14, 22, 23, 599, 636, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст.ст.2, 3, 4, 12, 76-81, 89, 95, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1», Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1» на користь ОСОБА_1 - 44537,11 грн, які складаються з суми втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 24837,11 грн, витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в сумі 3500 грн, витрат на проведення за дефекації автомобіля після ДТП в сумі 1200 грн, відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 22548,49 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1», Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 серпня 2023 р.

Суддя: В.В. Мазуренко