Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 Справа №607/9243/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Таран Х.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапчук Вікторія Ігорівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності,

У С Т А Н О В И В :

24.05.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапчук Вікторія Ігорівна, звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 03.02.2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час перебуває на обліку по вагітності в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» ЖК №2. На час звернення з позовною заявою до суду, термін вагітності складає 28-29 тижнів. На теперішній час, мешкає з відповідачем окремо, оскільки останній відноситься до неї з неповагою, постійно ображає не дивлячись на вагітність. Оскільки позивач вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. При цьому зауважує, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу їй, як дружині під час вагітності та після пологів, оскільки нікого на утриманні не має, є молодим, здоровим, працездатним чоловіком.

На підставі зазначеного просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою судді від 29.05.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Правом на подачу відзиву на позов, не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони з 03 лютого 2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 03.02.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.11).

Відповідно до довідки КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» №4.2.3-06/694 від 24.05.2023, згідно компютерної бази даних та медичної документації ОСОБА_1 , 2001 р.н., знаходиться на обліку з приводу вагітності в жіночій консультації №2 з 24.01.2023. Термін вагітності станом на 24.05.2023 28-29 тижнів (відповідно до даних індивідуальної карти вагітної (Ф111/о) №44 м(9). (а.с.28).

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 СК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивача, яка потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки у позивача ОСОБА_1 виникло право на утримання аліментів від чоловіка під час вагітності, а відповідач ОСОБА_2 , добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, хоча може її надавати, а тому позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач є працездатний, жодних доказів того що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку суду не надав. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Відтак, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. ст. 77, 80 СК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трирічного віку, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 24 травня 2023 року.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 є достатнім, та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Крім цього слід зазначити, що відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду доказів неспроможності його надавати допомогу на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, та матеріали справи таких доказів не містять, або доказів які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Також до суду не надано доказів протипоказань до праці відповідача за станом здоров`я чи з інших причин, тому останній має можливість матеріально утримувати дружину - позивача по справі, під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Окремо суд наголошує на тій обставині, що після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності, після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, рішення суду продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5 ст. 84 СК України.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини під час вагітності в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу (щомісячно) починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення народженою дитиною трирічного віку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 84, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини під час вагітності в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 травня 2023 року і до досягнення народженою дитиною трирічного віку.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич