Справа № 216/5154/23
Провадження № 2-з/216/49/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

10 серпня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про зобов`язання повернути на картковий рахунок незаконно списані кошти та визнання дій банку щодо нарахування та стягнення відсотків неправомірними.

Разом з вищевказаною позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» нараховувати та автоматично кошти на погашення простроченої заборгованості в сумі 64 699 грн., погашення обов`язкового платежу, списання щомісячного платежу та нараховувати відсотки на картки/рахунки № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDN8952 від 26.04.2013, яка належить позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії заявниця обґрунтовує тим, що АТ КБ «ПриватБанк» нараховує відсотки всупереч звернень із проханням не нараховувати штрафні санкції на суму незаконно списаних грошових коштів до з`ясування обставин по справі. АТ КБ «ПриватБанк» нараховує та списує відсотки за використання кредитного ліміту, яким фактично не користувалася заявниця.

Зазначає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або наслідків заборони вчиняти певні дії чи зобов`язання вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд враховує обмеження, визначені ч.10 ст.150 ЦПК України, відповідно до яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обраний заявником вид забезпечення позову не може бути застосований судом, оскільки він є тотожним із заявленими позовними вимогами. Крім того, заявником не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача. Суд не вбачає будь- яких труднощів чи неможливості виконання судового рішення навіть в разі потенційного задоволення позовних вимог.

В зв`язку з вищевикладеним, подана заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не вказано жодних обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений нею спосіб.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявнику - для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Онопченко