ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5812/23
провадження № 2-др/753/106/23
02 серпня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Цимбал І.К., при секретарі Козін В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОК «Садово - Дачний кооператив «Ентузіаст», про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст», про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі,-
В судове засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити.
Позивач та інші відповідачі в засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11.07.2023 відмовлено у позові ОСОБА_3 . Київської міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст», про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

ЄСПЛ застосовує відповідні критерії, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Кузьміним Д.Л. та ОК СДК «Ентузіаст» був укладений Договір про надання правової допомоги №01-04/23 від 01.05.2023.

Відповідно до п.3.1 Договору №01-04/23 про надання правової допомоги, за розгляд справи у суді першої інстанції клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг, що надаються в розмірі 30000 грн. не пізніше 120 днів після закінчення розгляду справи у суді першої інстанції. Вказана ціна послуг є фіксованою та не залежить від обсягу наданих адвокатом послуг клієнту за договором, результатів судового спору та форми закінчення судового провадження.

Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 12.07.2023 вбачається, що ОК «Садово - Дачний кооператив «Ентузіаст» понесло витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №01-04/23 від 01.05.2023 на загальну суму 30000 грн.

Вказані докази були подані заявником у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, а про намір їх подання заявником повідомлено суд в судових дебатах.

Відповідно до постанов ВС від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі №554/2586/16, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

З наданих заявником документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу встановлено у фіксованому розмірі.

Відповідно до висновків викладених у постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови ВП ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до висновківОП ВС у складі КГС у справі № 922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічні висновки сформульовані у постановах ВС у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19, 910/7586/19 та № 750/10242/20.

Відповідно до висновків ВП ВС у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Як вбачається із матеріалів справи до заяви про ухвалення додаткового рішення додано докази її надсилання 13.07.2023 через підсистему «Електронний суд» всім учасникам розгляду, в тому числі і представнику позивача. Однак позивач та/або представник останнього не направляли до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст.137 ЦПК України.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 26.05.2022 у справі №942/248/20 в яких зазначено, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Подібні висновки сформульовані у постановах ВС від 23.03.2023 у справі №320/6512/19, від 21.09.2022 у справі №420/5690/20, від 05.09.2019 справі №826/841/17.

Враховуючи те, що питання щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору в рішенні суду не вирішено, а також враховуючи складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат та значення справи для сторін, фіксований розмір гонорару, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133-137, 141, 270, 272, 273, 354 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст», про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст», про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст», , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 /тридцять тисяч/ грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: