Дата документу 02.08.2023
Справа № 501/1023/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 серпня 2023 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чорноморськ Одеської області, в порядку письмового провадження, цивільну справу №501/1023/23 за

позовом ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33,

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання малолітньої дитини,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що від 19.09.2009 року він з відповідачем перебуває в шлюбі та в шлюбі народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як сімейні відносини між сторонами припинені більше року, спільний побут не ведеться, син ОСОБА_3 виявив бажання проживати з батьком при цьому спілкується з матір`ю та сестрою. Донька за спільною згодою сторін проживає з відповідачем ОСОБА_2 .. Позивач звернулась до суд та просить в судовому порядку визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 за місцем його проживання.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, надано заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 49, 65).

Третя особа надала висновок по справі (а.с. 55-57).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, надано заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 49, 65).

Третя особа була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з`явилась, надала до суду висновок (а.с. 55-57).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14.03.2023 року по справі №501/581/23 виділено в самостійне провадження вимога про визначення місця проживання дитини (а.с. 35).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.04.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 42).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.06.2023 року було закрито підготовче засідання та призначено до розгляду в письмовому порядку (а.с. 68).

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 від 19.09.2009 року та дружина змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.07.2010 року народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.09.2015 року народилася ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 17

Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2001 року, ОСОБА_1 в рівних долях з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 належить кв. АДРЕСА_3 (а.с. 19-28).

Згідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 29.07.1980 року народився ОСОБА_11 (мова оригіналу - російська), батьками вказано ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 (а.с. 29).

Відповідно довідки ТОВ «ФОРМАГ» № 02 від 02.01.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера з транспортно-експедиторської діяльності в ТОВ «ФОРМАГ» з 01.02.2008 року по час надання довідки (а.с. 30).

Згідно характеристики ТОВ «ФОРМАГ» № 02/1 від 02.01.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера з транспортно-експедиторської діяльності в ТОВ «ФОРМАГ» та виявляє себе старанним, відповідальним та неконфліктним працівником (а.с. 31).

Відповідно рішення №168 від 23.06.2023 року ВК Чорноморської міської ради Одеської області затвердив висновок щодо визначення місця проживання дитини (а.с. 56).

Згідно до висновку органу опіки та піклування № 168 від 23.06.2023 року про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним з батьком ОСОБА_1 (а.с. 57-58).

Відповідно листа № 01/15-579 від 02.05.20203 року КНП «Чорноморська лікарня» надала відомості щодо піклування батьків ОСОБА_3 , вказано що батько та мати дитини сумлінно виконуються обов`язки щодо піклування за здоров`я дитини (а.с. 59).

Згідно довідки Служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області встановлено думку малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо визначення місця проживання з батьком, вказано, що дитина проживає з батьком з часу як батьки розійшлись та надалі бажає проживати з батьком, з матір`ю та сестрою добрі підтримує відносини (а.с. 60).

Відповідно характеристики №01-18/93 від 01.06.2023 року, Чорноморського академічного ліцею імені Тараса Шевченка ЧМР Одеського району Одеської області зазначено, що ОСОБА_3 є учнем 6Б класу, є старанним та здібним учнем, батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню сина (а.с. 61).

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї зазначено що проводилось з 18.04.2023 р. по 19.04.2023 р. з зазначенням про проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 (а.с. 62-63).

Відповідно акту обстеження умов проживання,неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає за місцем реєстрації батька з ним та своєю рідною бабусею ОСОБА_12 , та створені умови належні для потреб дитини (а.с. 64).

Згідно заяви від 01.05.2023 року, ОСОБА_2 (відповідач) звернулась до служби у справах дітей з тим, що вона домовилась з позивачем про проживання сина ОСОБА_3 з батьком а доньки ОСОБА_4 з нею, та вона не заперечує щоб син ОСОБА_3 проживав зав місцем проживання батька (а.с. 65).

V. Оцінка Суду.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Ст. 142 СК України говорить, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно положень ст. 150 СК України, Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Ч. 3 ст. 155 СК України зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно ч. 4 ст. 157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Положеннями ст. 15 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків.

Стаття 161 СК України встановлює, що спір між батьками, яки не досягли згоди про місце проживання дитини, вирішується судом.

Таким чином у справі відсутній предмет спору.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім інтереси інших сторін.

Судом не виявлене о порушень положень, визначених ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 2 ст. 160 СК України, щодо порушення цивільного права, його невизнання або оспорювання, та визначення за спільною згодою батьків та самої дитини її місця проживання.

Таким чином позовні вимоги про встановлення місця проживання малолітньої дитини з батьком не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 Цивільного процесуального кодексу України, статями 140, 160, 161 Сімейного кодексу України,Суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про:

Визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області В.В.Смирнов