Справа №639/6665/19
Провадження №2-п/639/38/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року у цивільній справі №639/6665/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року у цивільній справі №639/6665/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року було ухвалене з порушенням норм закону.

Так, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що вказане рішення суду було отримане відповідачем 26 липня 2023 року, після того як у за стосунку «Дія» з`явилась інформація про те що на його банківський рахунок в АТ КБ «Приватбанк» накладено арешт.

Також повідомив, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року було ухвалено передчасно.

Відповідачу не було відомо про розгляд справи №639/6665/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики, оскільки під час ухвалення рішення суду він знаходився за межами м. Харків, а перебував у м. Кремінна Луганської області, де з 16 грудня 2019 року по 19 грудня 2019 року проходив курс лікування.

Зазначив, що з позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» будь-яких договорів позики ніколи не укладав, грошей від ТОВ «ВЕЛЛФІН» не отримував, що на його думку має істотне значення для правильного вирішення справи.

Викладені обставини вимусили заявника звернутися до суду з даною заявою.

Представник позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН», в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся.

Проте неявка учасників справи у відповідності до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, отже суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2019 доЖовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики.

24.09.2019 судом у відповідності до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України направлено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова щодо отримання інформації про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

Згідно відповіді від 24.09.2019, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.09.2019 відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики.

Слухання справи призначалося на 21.10.2019, 11.11.2019, 02.12.2019, 16.12.2019 однак відкладалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_1 .

Про день, час та місце судових засідань, які призначалися, відповідач повідомлявся шляхом направлення на його адресу: АДРЕСА_1 , судових повісток, однак судові повістки були повернуті до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки для пересилання поштового відправлення», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки для пересилання поштового відправлення», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки для пересилання поштового відправлення». ( а.с. 60-61, 62-63, 70-71, 72-73).

16.12.2019 відповідач у судове засідання також не з`явився, про день та час розгляду був повідомлений шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання та остання була повернута до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки для пересилання поштового відправлення» (а.с. 72-73).

16.12.2019 цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики була розглянута по суті, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, було ухвалено заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.

Як зазначає заявник та підтверджуєтьсявипискою із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої КНП «ЦПМСД Кремінської Ради» у м. Кремінна Луганської області, останній у період з 16.12.2019 по 19.12.2019 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.112).

Однак, як вбачається з матеріалів справи №639/6665/19, справа перебувала у провадженні суду у період з 23.09.2019 по 16.12.2019 та неодноразово призначалась в судові засідання, про день, час та місце судових засідань відповідач повідомлявся шляхом направлення на його адресу реєстрації судових повісток, однак відповідач ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи.

Як наголосив Верховний Сул України у Листі віл 01.05.2007 року про "Практику ухвалення та перегляду сулами заочних рішень у цивільних справах" суд до постановления ухвали про заочний розгляд справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 74 - 76 ЦПК (в новій редакції - ст.128-130 ЦПК України). При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Так, 16 грудня 2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики задоволені у повному обсязі. ( а.с. 86-90).

Копія даного судового рішення була направлена на адресу відповідача 16.12.2019, однак останніми отримана не була та повернута до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». ( а.с. 94).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року у цивільній справі №639/6665/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики.

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом наступних обставин: перша відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Як зазначено вище, відповідач ОСОБА_1 про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у спосіб передбачений законом шляхом надсилання судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання. Однак в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки.

Отже, суд приходить до висновку, що в судові засідання відповідач не з`явився та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву без поважних причин.

Що стосується стверджень заявника про те, що йому не було відомо про розгляд справи №639/6665/19, що під час ухвалення заочного рішення знаходився за межами м. Харкова.

В свою чергу, як вже зазначалося вище, справа перебувала в провадженні суду у період з з 23.09.2019 по 16.12.2019.

Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження.

Так, до заяви про перегляд заочного рішення заявник не надав суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року у цивільній справі №639/6665/19, оскільки відсутні обставини для його скасування, визначені у ЦПК України, а тому заява відповідача не підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року у цивільній справі №639/6665/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики- залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.08.2023.

Суддя В.В. Труханович