Справа № 161/6827/23
Провадження № 2/161/2315/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.,

секретаря Лесько Б.Я.,

позивача- ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист особистих немайнових прав, спричинених розповсюдженням недостовірної інформації її збирання, зберігання, використання та поширення, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

01.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист особистих немайнових прав, спричинених розповсюдженням недостовірної інформації її збирання, зберігання, використання та поширення, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика». Вважає, що приниження честі, гідності та ділової репутації відбулося внаслідок того, що начальник служби КВПіА фабрики ОСОБА_3 в службовій записці від 30.08.2021 року, яка була адресована заступнику генерального директора з безпеки Цвєткову І.М. розповсюдив недостовірні твердження з контекстом: «наряд допуск для роботи на висоті був оформлений та проведений відповідний інструктаж, в якому слюсар Федас С.П. розписався, а ОСОБА_1 - проігнорував» є недостовірною інформацією, яка ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію.

Крім того, зазначає, що такими діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала у вигляді втручання в особисте життя, душевного болю та страждань.

З врахуванням викладеного, просить суд визнати недостовірною інформацію- твердження : «а ОСОБА_1 - проігнорував», яка викладена у службовій записці від 30.08.2021 року; зобов`язати відповідача ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію твердження в контексті «а ОСОБА_1 - проігнорував» в десятиденний термін з дати набрання законної сили рішенням суду по даній справі; стягнути моральну шкоду в розмірі 800000 грн.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду з аналогічними вимогами у справі № 161/10477/22, за результатами розгляду якої судом було винесено рішення від 27.02.2023 року про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалю суду від 05 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» на посаді слюсаря з КВПіА допоміжних дільниць 6 розряду.

Вимоги позивача до суду зводяться до того, що у службовій записці начальника служби КВПіА ТОВ «Луцька картонна-паперова фабрика» ОСОБА_3. від 30.08.2021 , що адресована заступнику генерального директора з економічної безпеки Цвєткову І.М. поширена недостовірна інформація, яка ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, в результаті чого йому завдана моральна шкода.

На підставі вказаної вище службової записки ОСОБА_1 була винесена догана згідно наказу від 13.09.2021 року № 5-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався в суд з позовами щодо порушення його трудових прав.

У рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/10477/22 від 27.02.2023 року дана мотивована оцінка доводів позивача щодо законності прийнятого рішення відповідачем та зазначено, що вона не принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та як наслідок у позові відмовлено.

Відповідно до діючого трудового законодавства працівник має право на оскарження дисциплінарного стягнення до суду, чим і скористався позивач. Стосовно службової записки, то вона є підставою для прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника.

Тобто сама по собі службова записка про порушення трудової дисципліни не породжує для особи, якої вона стосується, порушення її трудових прав, а в разі підтвердження викладеного приймається наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності право на оскарження якого гарантується трудовим законодавством.

Викладена інформація у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не може бути предметом захисту, честі, гідності та ділової репутації, в тому числі і службова записка на підставі якої прийнятий сам наказ.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 29.04.2021 року № 753/21884/17.

Поскільки така інформація не може бути спростована або підтверджена та не може бути предметом спору, то в заявлених вимогах ОСОБА_1 щодо захисту честі, гідності та ділової репутації, спростування інформації, суд відмовляє.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Викладене в доповідній записці «наряд допуск для роботи на висоті був оформлений та проведений відповідний інструктаж, в якому слюсар Федас С.П. розписався, а ОСОБА_1 - проігнорував» є констатацією відношення ОСОБА_1 до виконання ним трудових обов`язків. Після проведення відповідного інструктажу працівник зобов`язаний поставити свій підпис в наряді допуску. Зазначене в доповідній записці, що працівник проігнорував та не поставив свій підпис, наказом від 13.09.2021 р. № 5-С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», що переглядався судом та не визнаний незаконним. Тобто викладене в доповідній записці мало місце, відповідно інформація є достовірною.

Так як позивачу суд відмовляє у задоволенні вищезазначених вимог, то у відшкодуванні моральної шкоди, яку позивач обгрунтував як наслідок порушення його прав судом також відмовляється.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 пов`язує завдання йому моральної шкоди, через недостовірну інформацію, які призвели до страждань та втручання в особисте життя.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи, що судом не встановлено протиправність дій відповідача, і позивачем не надано доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди діями відповідача, з урахуванням вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про не доведеність підстав позову.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.12, 23, 81, 82, 277, 297, 1167 ЦК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист особистих немайнових прав, спричинених розповсюдженням недостовірної інформації її збирання, зберігання, використання та поширення, відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 серпня 2023 року.

СуддяЛуцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська