Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2023 р. Справа № 608/1725/23

Номер провадження2/608/600/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 07 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 832. У сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що належної сім`ї у них не склалося, спільного господарства не ведуть. Дружина має намір виїхати за кордон для покращення фінансового становища дітей, оскільки, він не має такої змоги в зв`язку з війною в України. Бажає розірвати шлюб. Неповнолітніх дітей залишити проживати з ним.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. В позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити без її участі, позов визнає повністю. З позивачем місце проживання неповнолітніх дітей погодили.

Судове засідання проводиться без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши думку сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб 07 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 832, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.07.2005.

Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя належної сім`ї не склалося. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка має намір виїхати за кордон на заробітки. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.

У сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області 06 червня 2006 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області 10 березня 2010 року.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 339/143/20 звернув увагу на те, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував проживання дитини, не визначаючи його.

Сторони досягли згоди щодо місця проживання своїх неповнолітніх дітей.

Разом з тим, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Неповнолітніх дітей залишити проживати з батьком.

Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідач позов визнала у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 142, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 до ОСОБА_2 , зареєстрованої та жительки по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , укладений 07 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 832.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 46000, бульвар Шевченка, 39, м. Тернопіль, повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви за квитанцією АТ «РВС БАНК» № 11-1723528/1/С від 11.07.2023 на суму 1073,60 гривень, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1725/23

Рішення набирає законної сили « » 2023 р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: