РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднану цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо Заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 84/08 від 14.08.2008 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

14.08.2008 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_1 (надалі за текстом - Відповідач 1), уклали Кредитний договір № 84/08, (надалі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Відповідачу 1 (за Кредитним договором - Позичальникові) кредит у сумі 65000,00 доларів США, а Відповідач 1 зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу 1 кредит у сумі 65000,00 доларів США.

В свою чергу, Відповідач 1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 08.10.2015 року має прострочену заборгованість:

- за кредитом - 16 007,82 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 340 489 грн.;.

- по відсотках - 637,78 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 13 565,69.

У зв`язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 28,44 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 604,92 грн.

Також зазначають, що 14.08.2008 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_2 (надалі Відповідач 2) уклали Договір Поруки № 84-1/08 (надалі Договір поруки).

Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обов`язків, які виникли на підставі Договору. Відповідно до Договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов`язків за Договором, як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору позивач має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплатити в повному обсязі заборгованості за кредитним договором та процентів за користування ним, а також суму штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором, у випадках, що встановлені п. 2.3.4. Кредитного договору, зокрема, якщо Позичальник затримав виконання своїх обов`язків по поверненню частини кредиту згідно графіку та/або сплаті процентів за користування кредитом більше ніж на один календарний місяць.

На виконання умов Договору відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем 1 зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками, неустойку за невиконання умов договору.

Посилаючись на вказане позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 354 659,62 грн., а саме: за кредитом - 340 489 грн., по відсотках - 13 565,69 грн., пеня за останній рік - 604,92 грн.

Крім того, у квітні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог банк зазначив, що Відповідач 1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2016 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 16 007,82 дол. США, по відсотках - 1 845,56 дол. США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, ПАТ «Банк Кіпр» та фізична особа - громадянин(ка) України, яким (якою) є - ОСОБА_1 , уклали Іпотечний договір № 107/08 від 14.08.2008 року (надалі за текстом - Іпотечний договір), відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: нежиле приміщення, підвалу літ. А-3, загальною площею 104,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодацю на праві власності.

Сторони оцінили предмет іпотеки в 760848,00 грн.

Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки:

- у випадку невиконання Боржником основного зобов`язання;

- у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору;

- у інших випадках, передбачених законодавством.

У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання за Кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечному договорі або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України.

На виконання умов договору про іпотечний кредит та Іпотечного договору, Відповідачу (Боржнику) було направлено Вимогу, а саме: «Повідомлення про усунення порушень», але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем (Боржником) зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Посилаючись на зазначене позивач просить суд:

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, яка станом на 01.04.2016 року становить 17853,38 доларів США та складається з заборгованості: а саме: за кредитом - 16007,82 доларів США.; по відсотках - 1845,56 доларів США,

звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: нежиле приміщення, підвалу літ. А-3 загальною площею 104,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстав оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Бойка О.Ю. від 30.11.2015 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року (т. 1 а.с. 45).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Бойка О.Ю. від 13.05.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 2 а.с. 58).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2016 року об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, за позовом ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Неос Банк», третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним кредитного договору (т. 1 а.с. 140).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2017 року роз`єднано цивільні справи, виділивши в окреме провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в окреме провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Неос Банк», третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним кредитного договору (т. 1 а.с. 183).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2017 року провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено до набрання законної сили рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Неос Банк», третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним кредитного договору (т. 1 а.с. 189).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2022 року поновлено провадження у справі (т. 1 а.с. 222).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2022 року вирішено розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, здійснювати в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 235).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 року в задоволенні клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог відмовлено, визначено вважати правильним найменування позивача Акціонерне товариство „Сенс Банк", у зв`язку з зміною найменування, закрито підготовче провадження у справі (т. 3 а.с. 65).

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, на задоволенні позовних вимог наполягає.

В судове засідання відповідачі та представник відповідача не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили (т. 3 а.с. 48-51, 54, 58, 60, 67, 69-71).

Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1 (т. 1 а.с. 21-26).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо Заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 84/08 від 14.08.2008 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

14.08.2008 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 84/08 (т. 1 а.с. 5-7).

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Відповідачу 1 кредит у сумі 65000,00 доларів США, а Відповідач 1 зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу 1 кредит у сумі 65000,00 доларів США.

В свою чергу, Відповідач 1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 08.10.2015 року має прострочену заборгованість:

- за кредитом - 16 007,82 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 340 489 грн.;

- по відсотках - 637,78 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 13 565,69 (т. 1 а.с. 18).

У зв`язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 28,44 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 604,92 грн. (т. 1 а.с. 18).

Крім того, 14.08.2008 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_2 уклали Договір Поруки № 84-1/08 (т. 1 а.с. 14).

Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обов`язків, які виникли на підставі Договору. Відповідно до Договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов`язків за Договором, як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору позивач має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплатити в повному обсязі заборгованості за кредитним договором та процентів за користування ним, а також суму штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором, у випадках, що встановлені п. 2.3.4. Кредитного договору, зокрема, якщо Позичальник затримав виконання своїх обов`язків по поверненню частини кредиту згідно графіку та/або сплаті процентів за користування кредитом більше ніж на один календарний місяць.

На виконання умов Договору відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту від 19.10.2015 року, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Відповідно до вказаної вимоги банк вимагав від позивальника у строк до 30 днів з дати отримання вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом і нараховану неустойку (т. 1 а.с. 19-20).

Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, ПАТ «Банк Кіпр» та фізична особа - громадянин(ка) України, яким (якою) є - ОСОБА_1 , уклали Іпотечний договір № 107/08 від 14.08.2008 року (надалі за текстом - Іпотечний договір), відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: нежиле приміщення, підвалу літ. А-3, загальною площею 104,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодацю на праві власності (т. 2 а.с. 12-14).

Сторони оцінили предмет іпотеки в 760848,00 грн.

Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки:

- у випадку невиконання Боржником основного зобов`язання;

- у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору;

- у інших випадках, передбачених законодавством.

У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання за Кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечному договорі або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України.

На виконання умов договору про іпотечний кредит та Іпотечного договору, Відповідачу (Боржнику) було направлено Вимогу, а саме: «Повідомлення про усунення порушень» від 11.11.2015 року, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана (т. 2 а.с. 16-18).

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем 1 зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками, неустойку за невиконання умов договору.

Також судом встановлено, що Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.08.2022 року у справі № 335/736/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Неос Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання недійсним кредитного договору, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 року в цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Неос Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання недійсним кредитного договору - відмовити (т. 1 а.с. 208-219).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

В силу вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідачі ухиляються від сплати заборгованості на користь Банку у добровільному порядку.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, суд виходить з того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Як встановлено судом позивач звернувся до відповідачів у листопаді 2015 року з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 08.10.2015 року становить: за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США, пеня - 28,44 доларів США.

Таким чином, судом встановлено, що розмір вищезазначеної заборгованості відповідачів - ОСОБА_1 (позичальника за кредитним договором) та ОСОБА_2 (плоручителя за кредитним договором) станом на 08.10.2015 року за Кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року складається із: заборгованості за кредитом - за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США, пеня - 28,44 доларів США.

Так, за змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-1680цс15: «Якщо у кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов`язання: або у банка - отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті».

У постанові Запорізького апеляційного суду у справі № 335/736/17, судом відхтилено доводи ОСОБА_1 про те, що банк ввів його в оману щодо права банку на проведення операцій з готівковою іноземною валютою на умовах, вказаних в договорі, оскільки надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

У разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт "г" пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що НБУ на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України "Про Національний банк України" в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 року № 483. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк.

Відповідно, Банк має право на стягнення з відповідачів у цій справі суми основного боргу заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, заборгованості по простроченим процентам та пені саме у доларах США без визначення гривневого еквівалента, що є в межах позовних вимог Банку, заявлених у цій справі.

За розрахунком банку у зв`язку з неналежним виконанням умов договору заборгованість за кредитним договором станом на 08.10.2015 року становить: за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США, пеня - 28,44 доларів США. Зазначений розрахунок відповідачами належними доказами не спростовано.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості з позичальника банком було надано: копію кредитного договору, копію договору поруки, розрахунок. Кредитний договір та договір поруки були підписані відповідачами, що підтверджує, що останні були з ними ознайомлений та погодилися на умови, викладені в ньому.

При цьому чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного наданий банком розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у цій справі.

Відповідачі не спростували факт отримання кредиту, позичальник під час укладення кредитного договору жодних заперечень щодо його умов не заявляв, будь-яких претензій щодо не проведення з ним переддоговірної роботи та незгоди з окремими пунктами кредитного договору або щодо нерозуміння ним окремих його частин не зазначав та в подальшому його виконував, тим більше здійснював його часткове погашення, під час розгляду справи свого розрахунку не надав.

Оскільки відповідачами не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання колишньому кредитору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, зокрема за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США, пеня - 28,44 доларів США.

Вирішуючи позовні вимоги банку до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог банк зазначив, що Відповідач 1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2016 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 1 845,56 доларів США.

Разом з цим як встановлено судом у листопаді 2015 року банк пред`явив вимогу до відповідачів про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків, яка станом на 08.10.2015 року визначена банком, зокрема за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після пред`явлення до позичальника вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінюй, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Через порушення боржником основного зобов`язання банк в силу ст. ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку» має право задовольнити свої вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

29.05.2019 року Великою Палатою Верховного Суду прийнята Постанова суду по справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112 цс 19) підтверджена правова можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 Закону) в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Банк надіслав лист від 11.11.2015 року (т. 2 а.с. 16-18) на адресу боржника ОСОБА_1 з вимогою про повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, та у разі невиконання вимоги у тридцяти денний строк попередив про рішення звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлено судом умови договору неналежним чином не виконувалися відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджено розрахунком суми боргу, що є порушенням ст. ст. 526 - 527, 530 ЦК України, і з огляду на вказане суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у вказаний в позовній заяві спосіб, однак в межах суми боргу визначеної у розрахунку банку від 08.10.2015 року, та яка становить за кредитом - 16 007,82 доларів США, за відсотками - 637,78 доларів США.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 5 319,89 грн. (т. 1 а.с. 4) за подання позовної заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати (5 319,89 : 2 = 2 659, 94) в розмірі 2 659, 94 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за ставкою для сплати судового збору на час пред`явлення позову у розмірі 5 310,81 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268,274, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корить Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 в розмірі 16 674,04 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 16 007,82 доларів США, по відсотках - 637,78 доларів США, пеня - 28,44 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 2 659 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 2 659 грн. 94 коп.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 84/08 від 14.08.2008 року, яка станом на 08.10.2015 року становить 16 645,60 доларів США та складається з заборгованості: а саме:

- за кредитом - 16007,82 доларів США.;

- по відсотках - 637,78 доларів США,

звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: нежиле приміщення, підвалу літ. А-3 загальною площею 104,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстав оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог про визначення заборгованості станом на 01.04.2016 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 5 310,81 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2023 року.

Суддя Ю.В.Геєць