печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації.

10.11.2021 року ухвалою Печерського районного суду м.Києва відмовлено у відкриття провадження у справі № 757/59726/21ц за позовом ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації.

28.01.2022 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Печерського районного суду м.Києві від 10.11.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М.

21.02.2022 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації, залишено без руху та надано останньому строк на усунення недоліків.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2022 року було двічі направлено позивачу на електронну адресу зазначену в позові, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, що містяться в матеріалах справи, вказану ухвалу представником позивача було отримано 13.06.2023 року та 20.07.2023 року.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного суду від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 (провадження 61-8505 св 22), вказано, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Отже, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Крім того,вказана ухвала суду від 21.02.2022 року розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua, з якою учасник справи може ознайомитись.

Таким чином, станом на 07.08.2023 року заявником недоліки не усунуто.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, позивач станом на 07.08.2023 року вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2022 року не виконав і час на усунення недоліків вказаних в цій ухвалі сплив, приходжу до висновку, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації, слід повернути позивачу.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до народного депутата України ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації - вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя О.М.Соколов