1Справа № 335/5108/23 2/335/2068/2023
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С., представника позивача-адвоката Кравченко О.В., представника відповідача Мирошниченко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 подану через представника-адвоката Кравченко Ольгу Василівну до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення додаткового строку прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою поданою через представника адвоката Кравченко О.В. до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідна сестра позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого відкритим акціонерним товариством «Український графіт» 18.04.1996. Право власності на квартиру зареєстроване орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.05.1996, номер запису 37367 в книзі 267.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала у вказаній квартирі. Заповіт ОСОБА_2 не залишила.

Спадкоємців за законом, передбачених ст. 1261 Цивільного кодексу України немає.

Спадкоємицею за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України є рідна сестра спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі в позові зазначила, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

15.05.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої сестри. Тоді ж вона дізналася, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 заведена Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою за № 135/2022, номер у Спадковому реєстрі 69485744.

Далі в позові зазначено, що того ж дня ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного нотаріусом винесена постанова від 15 травня 2023 року, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевикладеним позивачем пропущено строк на прийняття спадщини, що встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Нотаріус роз`яснила, що їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вона не може прийняти заяву про прийняття спадщини та відкрити спадкову справу.

На підставі вищевикладеного просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю 2 (два) місяці.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

03.07.2023 року на виконання ухвали про витребування від Третьої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

13.07.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв щодо його відкладення не надавала.

Представник позивача адвокат Кравченко О.В. в судовому засіданні від 01.08.2023 позовні вимоги підтримала та надала пояснення відповідно обставинам, які зазначені в позовній заяві. Окремо зазначила, що в позові порушено питання для визначення додатково строку саме для позивача та за тих обставин, які склалися саме в її житті, а не з врахуванням можливостей будь-яких інших осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.08.2023 підтримала відзив та додатково пояснила, що в умовах воєнного стану в Україні діє правило 10 (десяти) місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї. Але позивач не дотрималась вказаних строків та не надала жодного доказу поважності його пропуску. Прохала винести рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши надані позивачем та його представником докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років померла сестра позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 , про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпра), складено актовий запис № 1044 від 18 квітня 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Причини смерті не виявилося за можливе встановити через гнилісні зміни (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з Державного архіву Запорізької області від 18.05.2023 року № 05-07/с-978 виявлено актовий запис від 20 липня 1931 року № 43 з книги запису актів цивільного стану виданого відділом ЗАЦС при Новогупалівській сільській раді нині Запорізького (до липня 2020 року Вільнянського) району Запорізької області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.11-12).

Відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_3 виданої відділом актів громадянського стану СРСР народного комісаріату внутрішніх справ СРСР ОСОБА_6 народилися ІНФОРМАЦІЯ_6 с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, про що вчинено актовий запис № 22 від 24.12.1937. Батьком дитини зазначено ОСОБА_4 та матір`ю - ОСОБА_7 (а.с.13)

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.05.2023 № 7 встановлено, що 19 серпня 1952 року гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що було зроблено відповідно актовий запис № 1197 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_9 » (а.с.14).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 08.12.1977 року Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, відповідно до актового запису № 273 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було розірвано 18 травня 1965 року. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища - дружині « ОСОБА_11 » (російською мовою), чоловіку « ОСОБА_11 » (російською мовою), свідоцтво видано ОСОБА_10 (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 03 лютого 1978 року серії НОМЕР_5 , виданого Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя гр. ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_10 уклали шлюб 03.02.1978 року, про що було вчинено відповідний актовий запис № 78. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_13 (російською мовою), дружини - ОСОБА_13 (російською мовою) (а.с.16).

Відповідно до копії паспорта громадянки України серії НОМЕР_6 виданого Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 08 червня 2001 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_7 (а.с.30-31).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 26 січня 1961 року серії НОМЕР_8 , виданого Ново-Гупалівською сільською радою Червоноармійського району Запорізької області, гр. ОСОБА_14 та гр. ОСОБА_6 уклали шлюб 26.01.1961, про що було вчинено відповідний актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « ОСОБА_15 », дружини - « ОСОБА_15 » (а.с.17).

Згідно копії свідоцтва про право власності від 18 квітня 1996 року №408, кватира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 дійсно належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_16 (російською мовою). Право власності на квартиру зареєстроване орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.05.1996, номер запису 37367 в книзі 267 (а.с.18).

Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину) №72465070 від 15 травня 2023 року, щодо ОСОБА_2 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі наявна інформація відповідно спадкова справа № 69485744 заведена Третьою Запорізькою нотаріальною конторою м. Запоріжжя №135/2022 (а.с.19).

Відповідно до довіреності від 11.05.2023 року виданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О., гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноважує ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 представляти її інтереси в усіх державних установах (а.с.21).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Вільнянською багатопрофільною лікарнею від 26.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зазначений діагноз гіпертонічна хвороба ІІІ АГ ІІ високий ВВТ. Наслідки перенесеного ішемічного атеротромботичного інсульту (02.07.2015), лівосторонній геміпарез. Остання потребує сторонньої допомоги (а.с.22-23).

Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.05.222, 16.08.2022, 28.10.2022, 23.12.2022, 15.02.2023, 06.04.2023 виданими ОСОБА_1 , в яких зазначено що остання потребує матеріальної допомоги через перенесену хворобу (атеротромботичного інсульту), потребує сторонньої допомоги за станом здоров`я, через похилий вік та наслідки хвороби, обмежена в русі ( а.с.24-29).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 135/2022, яка була заведена Третьою запорізькою нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , гр. ОСОБА_1 , 1937 року народження, звернулась з заявою до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за законом, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та яка належала її сестрі ОСОБА_2 .. Вказана заява була зареєстрована приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О.. 15 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 . 15.05.2023 року Третьою запорізькою нотаріальною конторою було винесено постанову №671 про відмову у вчинення нотаріальної дії через пропущення спадкоємцем строку для звернення щодо прийняття спадщини.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69506371 від 19.07.2022 року підтверджуються відомості про реєстрацію спадкової справи за номером 69485744 (а.с.50).

Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину) №69506314 від 19 липня 2022 року, щодо ОСОБА_2 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.50).

Відповідно до копії інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №198047997 від 15 травня 2023 року, за вказаними параметрами запиту у Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів знайдено бланк серії НСМ №129423 (а.с.57).

Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей ( на запит особи , щодо якої вчинено нотаріальну дію № 49977623 від 15.05.2023 знайдено довіреність № 551998011 від 11.05.2023 року , номер у реєстрі нотаріальних дій 241, видану приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О. та уповноважено ОСОБА_17 представляти інтереси ОСОБА_1 в усіх державних органах (а.с.59,60).

Відповідно до паспорту громадянки України № НОМЕР_9 від 19.04.2021 року виданий органом 2317, ОСОБА_17 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 в м. Вільнянськ, Запорізька область, рнокпп НОМЕР_10 (а.с.61).

Згідно з довідко про реєстрацією місця проживання ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_12 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.61 на звороті).

15.05.2023 року постановою Третьої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Міністерства юстиції України позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , через пропущення нею встановленого законодавством строку для звернення з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець, який не проживав спільно зі спадкодавцем на день її смерті (а. с. 21, 64).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона є онукою ОСОБА_1 .. Станом на 24.02.2022 вона мешкала разом зі своєю родиною в м. Бердянськ Запорізької області. У зв`язку з початком воєнного стану та окупації м. Бердянськ вона була вимушена 10.03.2022 виїхати з міста. Через зазначені обставини 14.03.2022 вона зі своєю дитиною, її матір`ю та рідною сестрою матері перетнули кордон держави та стали проживати у Польщі. При цьому її бабуся залишилася в с. Новогупалівка Запорізького району Запорізької області через її стан здоров' я та похилий вік. Для того щоб вона не залишилися без сторонньої допомоги останній було оформлено соціальний супровід з боку органів місцевого самоврядування. 12.06.2022 вона разом з родиною повернулися на територію України та стали проживати в м. Івано-Франківськ.

До зазначених подій 22.02.2022 вона телефонувала ОСОБА_2 , яка мешкала в м. Запоріжжі та питала чи необхідна їй будь-яка допомога. З розмови зі своєю двоюрідною бабою вона дізналася, що остання знайшла якусь жінку, яка їй допомагає у придбанні продуктів харчування та вирішенні інших побутових питань. Від того щоб їй було оформлено соціальний супровід вона відмовилася, оскільки її влаштовувало, що ОСОБА_18 (так звали ту жінку) їй допомагає. Після початку війни у свідка не було можливості зв`язатися з ОСОБА_2 , також її бабуся казала, що не може додзвонитися своїй сестрі. ОСОБА_2 записувала всі номери телефонів родичів у свій записник. Але як з`ясувалося пізніше, ця жінка, яка була перукарем ОСОБА_2 , після її смерті вирішила оформити право власності на квартиру останньої як особа, яка про неї піклувалася перед смертю, та не повідомила нікого про саму смерть їхньої родички.

Далі свідок з родиною повернулася до Запорізької області в травні 2023 року. Затим на прохання своєї бабусі ОСОБА_1 вона поїхала до м. Запоріжжя щоб дізнатися про долю ОСОБА_2 . Так, 03.05.2023 вона приїхала до місця проживання ОСОБА_2 , де дізналася від сусідів, що остання померла. Потім вона почала шукати ОСОБА_19 , яка спілкувалася з ОСОБА_2 на час її смерті. Коли вони знайшли ОСОБА_20 , то виявилося, що вона сама була зацікавлена в тому щоб оформити на себе спадщину для чого звернулася і до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , а потім отримавши відмову у вчиненні нотаріальної дії - до суду про визнання права власності на спадкове майно. Пояснювала, що вона не знала про наявність у померлої родичів.

Зі свого боку ОСОБА_1 надала свідкові довіреність на представлення інтересів. За вказаною довіреністю вона звернулася спочатку до приватного нотаріуса Абрамова, а затим і до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про спадщину після смерті рідної сестри.

Додатково свідок зазначила, що у ОСОБА_2 дітей не було, її син помер раніше. ОСОБА_1 з сестрою останнім часом спілкувалися тільки телефоном, оскільки обоє за станом здоров`я відвідувати один одного не могли. Після того як свідок з родиною та двома дочками ОСОБА_1 виїхали за межі держави, то нею не було кому опікуватися, тому був оформлений соціальний догляд. Щодо ОСОБА_2 такого догляду не оформлювали, оскільки довіряли ОСОБА_21 , яка сама згодилася опікуватися їхньою родичкою.

З огляду на встановлені обставини, на переконання суду, факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2 як сестер знайшов своє підтвердження.

Причинами пропуску прийняття спадщини позивач зазначає свою тривалу хворобу, потребування сторонньої допомоги та неможливістю виїхати з місця проживання, а саме велика відстань між місцем її постійного проживання і місцем відкриття спадщини, через що позивач фізично тривалий час не могла займатися збиранням документів та оформлення прав спадкоємця.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Верховний Суд у постанові від 30 липня 2020 року у справі № 172/888/18, зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Прийняття Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 р. № 164 (далі - Постанова КМУ №164) та Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 р. № 1118/5 (далі - Наказ Міністерства юстиції України №1118/5).

За загальним правилом, строк прийняття спадщини становить 6 місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Втім, з урахуванням змін щодо спадкування та роботи нотаріату в умовах воєнного часу, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (п. 3 Постанови КМУ № 164).

Вищезазначені зміни щодо зупинення перебігу строку почали діяти з 06.03.2022 року. Примітно, що саме остання редакція пункту 3 Постанови КМУ №164, яка набрала чинності 29.06.2022 р., встановила нові терміни щодо 4 місяців. З урахуванням цих змін, на практиці виникло питання обчислення строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, якщо спадщина відкрилась у період з 06.03.2022 р. по 28.06.2022 р.

Тобто обрахунок строку для кожної конкретної спадкової справи, відкритої до початку воєнного стану виглядатиме таким чином - якщо до 06.03.2022 року 6-місячний термін спадкування не сплинув, то він автоматично продовжується ще на 4 місяці, і в сумі становить 10 місяців. Втім, якщо цей строк сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє загальна норма, передбачена Цивільним Кодексом України, за якою термін прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Як на поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри, позивач вказала на те, що вона потребує сторонньої допомоги у зв`язку з тривалою хворобою, через відсутність осіб, які б могли нею опікуватися щодо неї був оформлений соціальний догляд. Через умови воєнного стану, віддаленості її місця проживання від місця відкриття спадщини, її вік, необізнаність про час смерті її сестри, неможливість самостійно звернути навіть в поштові органи для складення та відправлення будь-якої кореспонденції, вона не мала можливості самостійно прибути до м. Запоріжжя для оформлення прав спадкоємця.

Згідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Таким чином, тривала хвороба позивача, велика відстань між її зареєстрованим місцем проживання та місцем знаходження спадкового майна, неможливість самостійного пересування, її вік у відповідний період часу, суд визнає як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та останній необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її сестри ОСОБА_2 , тривалістю в два місяці, з дня набранням рішенням суду законної сили.

Питання щодо стягнення судових витрат позивачем перед судом не порушувалося.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 12, 13, 76-82, 89, 141, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 подану через представника-адвоката Кравченко Ольгу Василівну до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Третя запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_7 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_5 , додатковий строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Копію рішення надіслати сторонам рекомендованими листами із повідомленнями.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 серпня 2023 року.

Суддя: О.О. Романько