Номер провадження 2/754/927/23
Справа №754/6065/22
20 липня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Буша Н.Д.,
секретаря Зануда І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської Ради про визнання права власності в порядку спадкування,-
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, яким просила визнати за нею право власності на частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті свого батька - ОСОБА_4 .
Ухвалою від 09.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, вказаною ухвалою поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідачів станом на 27.01.2023 року до суду не надходив відзив, а також не надійшли матеріали спадкової справи, суд ухвалою від 27.01.2023 року здійснив перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
02.03.2023 року на адресу суду від представника Київської міської ради - Ляхової Я.Ю. надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та просили розглядати справу у відсутності їх представника.
05.06.2023 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. надійшла належним чином посвідчена копія матеріалів спадкової справи 22/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 20.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання 20.07.2023 позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити та винести рішення про їх задоволення з підстав, викладених у позовній заяві.
Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідачі не з`явились на судовий розгляд справи, хоча були завчасно повідомлені, причини їх неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не надали, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У ч.3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, в тому числі копію спадкової справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.08.2016 року.
Позивач ОСОБА_6 05 червня 1998 року зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_7 , після чого змінила дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 05.06.1998 року
Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, а саме на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії ордеру № 064713 від 02.11.1987 р. на житлове приміщення в будинку житлово - будівельного кооперативу, ордер виданий члену ЖБК «Киев - 10» ОСОБА_4 на право заняття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 з сім`єю з трьох осіб - самого ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , яка зазначена як дружина та ОСОБА_6 - дочка.
Відповідно довідки «ОСББ Київ -10» від 15.02.2017 р. №013 гр. ОСОБА_4 був власником особового рахунку кооперативної квартири за адресою АДРЕСА_2 та який повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру 27.10.1992 року у розмірі 11 551,66 крб.
Довідка видана для пред`явлення в міське бюро технічної інвентаризації м. Києва.
Відповідно до інформаційної довідки Київського міське бюро технічної інвентаризації від 14.09.2016 року спірна квартира на праві власності не зареєстрована.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, встановлено, що шлюб між покійним батьком позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_10 був укладений 25.11.1978 р., а/з № 19, прізвище відповідача « ОСОБА_11 » було змінено на « ОСОБА_8 », шлюб між ними розірвано 08.06.1995 р. а/з № 784.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 12.08.2011 року, а/з 1199, відповідач після реєстрації шлюбу змінила призвище на « ОСОБА_14 ».
У шестимісячний строк з дня смерті батька, позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом з спадкового реєстру від 09.09.2016 р. № 45025576.
Окрім позивача, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом звернулись син померлого - ОСОБА_2 та колишня дружина померлого ОСОБА_3 .
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 р. № 10/02-31, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М., остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, мотивуючи це, в тому числі, відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно.
Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлового - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.
Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Оскільки сума пайового накопичення була виплачена повністю ОСОБА_4 станом на 15.02.2017 року, то він став власником спірної квартири.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частина 5 ст. 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 роз`яснено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.
Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Судом встановлено, що за матеріалами спадкової справи після смерті - ОСОБА_4 спадкоємці першої черги майна померлого є позивач - дочка померлого ОСОБА_1 та син померлого відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Згідно з п.п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням викладеного та того, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку, проте не позбавлена права на спадщину, позовні вимоги ОСОБА_1 , обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 328, 1216, 1220, 1258, 1263, 1268, 1270, 1278, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської Ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом право власності на частину квартириАДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повний текст рішення суду складено 20.07.2023 р.

Суддя Н.Д.Буша