ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1921/20

Провадження № 22-ц/4820/21/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю прокурора Веселовської О.П., представника ТОВ «Зарус-Інвест» Сергійчука Ю.В.

розглянув у відкритому судовому цивільну справу № 676/1921/20 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року (суддя Шевцова Л.М., повний текст судового рішення складено 21 квітня 2022 року) у справі за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом заступник прокурора Хмельницької області вказував, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) від 17.10.2017 №22-20633-СГ затверджено документацію з землеустрою і надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_1 21.10.2017 зареєстровано право власності на це майно.

Прокурор зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2017 ОСОБА_1 відчужила цю земельну ділянку ТОВ «Форк», яке, вподальшому, на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, включило її до складу об`єднаної земельної ділянки площею 42 га кадастровий номер :05:006:0114. В грудні 2017 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на земельну ділянку :05:006:0114 за ТОВ «Форк» було припинено та зареєстровано за ТОВ «Зарус-Інвест». Вподальшому ця земельна ділянка була поділена та утворено земельну ділянку площею 40 га кадастровий номер :05:006:0121, в складі якої перебуває спірна земельна ділянка кадастровий номер :05:006:0077. Прокурор вказує, що на даний час земельна ділянка і кадастровий номер :05:006:0121 на підставі договору оренди землі від 13.03.2018 перебуває в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

Позивач звертає увагу, що згідно із інформацією ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, наказ від 14.06.2017 № 22-11882-СГ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 не приймався. Разом з тим, на підставі дійсного наказу з такими ж реквізитами ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0009. Таким чином, спірна земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 незаконно вибула із державної власності, оскільки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення не приймав. А факт об`єднання ТОВ «Форк» земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0077 разом з іншими земельними ділянками та формування нової земельної ділянки площею 42 га кадастровий номер :05:006:0114, а також подальший поділ цієї земельної ділянки не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана у власність ОСОБА_1 за оскаржуваним наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20633-СГ на користь держави.

Враховуючи вищезазначене та підстави заяви про зміну предмету позову, прокуратура просила визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20633-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району Хмельницької області; витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20633-СГ ОСОБА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку зазначивши, що вимога про визнання недійсним наказу не підлягає задоволенню, оскільки наказ вичерпав свою дію і його скасування не призведе до поновлення порушених інтересів. Адже судом не прийнято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 15.09.2020 (справа № 469/1044/17) та від 11.08.2021 (справа № 922/443/20) про те, що вимоги прокуратури про визнання рішень щодо передачі земельних ділянок у власність незаконними та їх скасування є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника. Оскарження наказу уповноваженого органу влади щодо розпорядження земельними ділянками державної власності за умови його невідповідності закону, спрямоване на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. І міськрайонний суд при винесенні оскаржуваного рішення обмежився лише викладенням фактичних обставин справи, при цьому самоусунувся від з`ясування обставин і дослідження їх доказами, не надавши їм належної мотивованої оцінки.

Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права постійного користування землями державними підприємствами. Помилковими є висновки суду про перебування спірної земельної ділянки на праві постійного користування у ДП радгосп «Колодіївський» та ДП «Староушицьке» на підставі державного акту на право постійного користування, адже оригінал якого судом не досліджувався та в матеріалах справи відсутня копія вказаного документа.

Разом з тим, прокурор вважає, що безпідставними є висновки суду про відсутність підстав для витребування спірної земельної ділянки, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 доповнено п. 24 ЗК України відповідно до якого, прокурор не позбавлений можливості підтримувати заявлені позовні вимоги. Оскільки прокурор діє на захист інтересів держави, а не конкретно визначеного органу, тому при вирішенні цього спору витребування спірної земельної ділянки на користь ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області відповідає нормам чинного законодавства.

На думку апелянта, хибним є висновок суду щодо необґрунтованості підстав для витребування спірної земельної ділянки в порядку віндикації в силу того, що на момент звернення для суду спірна земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, перестала існувати через її поділ та об`єднання. Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення залишено поза увагою, що об`єднання, чи поділ не є їх знищенням, чи іншою підставою для припинення права власності, відповідно до ст. 346 ЦК України. Тому застосування такого способу захисту як витребування земельної ділянки в межах та конфігурації одночасно як в добросовісного набувача так і в орендаря є єдиним можливим та ефективним способом захисту.

Зважаючи на викладене, Хмельницька обласна прокуратура просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначало, що вимоги апеляційної скарги вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що вимога про визнання недійсним наказу у спірних правовідносинах є зайвою, а її задоволення не призведе до відновлення порушеного права держави. Щодо витребування земельної ділянки зазначений відповідач зазначав, що з врахуванням норм ЗК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», ст.ст. 2,12,43,49,78,191 ЦПК України, апеляційна скарга в частині витребування на користь держави земельної ділянки задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні прокурор Веселовська О.П. просила апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ТОВ «Зарус-Інвест» Сергійчук Ю.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про день, місце і час слухання справи повідомлені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20633-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району Хмельницької області та 21.10.2017 на підставі зазначеного наказу зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (т.1 а.с. 17-20, 57).

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2017, індексний номер рішення 37791664, право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 26.10.2017 зареєстровано за ТОВ «Форк» (т.1 а.с. 17-20).

08.11.2017 державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 38022620) права приватної власності на новоутворену земельну ділянку за ТОВ «ФОРК», номер запису про право власності 23261542 (т. 1 а.с. 17-20).

14.12.2017 на підставі договору купівлі-продажу ТОВ «Форк» відчужило земельну ділянку площею 42 га, кадастровий номер :05:006:0114 ТОВ «Зарус-Інвест» (т. 1 а.с.21-24).

Вподальшому земельна ділянка кадастровий номер :05:006:0114 була поділена та утворено, у тому числі, земельну ділянку площею 40 га кадастровий номер :05:006:0121, в складі якої перебуває спірна земельна ділянка кадастровий номер :05:006:0077, що підтверджується інформацією відділу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у Кам?янець-Подільському районі від 15.11.2019 № 0-22-0.171-573/119-19 (т. 1 а.с. 60-65).

03.01.2018 державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Ткачук В.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку кадастровий номер :05:006:0121, номер запису про право власності 24304390, реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 224 (т.1 а.с. 25-28).

13 березня 2018 року ТОВ «Агро-Еко-Граунд» і ТОВ «Зарус-Інвест» уклали договори оренди землі, за умовами якого останнє передало ТОВ «Агро-Еко-Граунд» земельну ділянку площею 40 га кадастровий номер :05:006:0121 строком на 7 років (т.1 а.с. 25-28).

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20633-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :05:006:0077 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21.

У пункті 72 постанови від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння.

У той же час, для витребування нерухомого майна, оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру від 17.10.2017 №22-20633-СГ з тих підстав, що ця вимога не призведе до поновлення прав держави на відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою, а отже така вимога не є ефективним способом захисту права позивача, що потребуватиме додаткових засобів судового захисту.

Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача є вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою, яка і була заявлена разом з цією позовною вимогою.

З огляду на викладене, обрання прокурором неефективного способу захисту прав в частині визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20633-СГ є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині. А тому доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваного судового рішення в цій частині вимогам чинного законодавства є необґрунтованими.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що помилковим є твердження позивача про те, що ГУ Держгеокадастром у Хмельницькій області не було видано наказ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення, що є обов`язковою складовою процедури приватизації земельної ділянки. Адже наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14.06.2017 № 22-118882-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення: місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер :05:006:0013), яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам?янець-Подільського району Хмельницької області; орієнтований розмір земельної ділянки 2 га (т. 2 а.с.4).

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» і ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0077 з наступних підстав.

Так, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини 1 статті 20 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Спір у цій справі в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20633-СГ від 17.10.2017 ОСОБА_1 , є спором про порушення цивільного права та законного інтересу позивача, як власника землі зі сторони юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (оренди).

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2023 у справі № 676/7428/19.

Таким чином, позовні вимоги прокурора в зазначеній оскаржуваній частині за суб`єктним складом підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість розгляду цієї справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції помилково розглянув справу в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20633-СГ від 17.10.2017 ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі у вказаній частині позовних вимог слід закрити відповідно до норм пункту 1 частини 1 статті 255 і частин 1, 2 статті 377 ЦПК України.

Тому, виходячи із повноважень суду апеляційної інстанції, що визначені статею 374 ЦПК України, судова колегія вважає, що провадження у цій справі відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України слід закрити, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, роз`яснивши позивачу його право на звернення до Хмельницького апеляційного суду із заявою про направлення цієї справи до Господарського суду Хмельницької області (частина 4 статті 377 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0077, загальною площею 2,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20633-СГ від 17.10.2017 ОСОБА_1 скасувати, провадження в цій частині позовних вимог закрити.

Повідомити першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки, кадастровий номер :05:006:0077 в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-20633-СГ від 17.10.2017 ОСОБА_1 віднесений до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити першому заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури його право протягом 10 днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до Хмельницького апеляційного суду із заявою про направлення справи до Господарського суду Хмельницької області.

В решті рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай