Справа № 2/714/159/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" серпня 2023 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Костишин Н.Я.
секретар судового засідання Ротар М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ, -
ТзОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ.
Посилалося на те, що 20.10.2022 р. товариство звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за природній газ. 09.12.2022 р. Герцаївським районним судом Чернівецької області був виданий судовий наказ, однак за заявою ОСОБА_1 , 04.01.2023 р. Герцаївським районним судом Чернівецької області винесено ухвалу про скасування вищевказаного судового наказу. Оскільки заборгованість не сплачується, тому товариство звернулося до суду із заявою в порядку позовного провадження.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що правові відносини щодо постачання природного газу під час його споживання та на момент виникнення у відповідача заборгованості регулювались відповідним законодавством України. Про підтвердження цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії відповідача, спрямовані на набуття ним цивільних прав та обов`язків, а саме - фактичне отримання відповідачем від позивача природного газу за допомогою наявного у відповідача газового обладнання, та/або укладення договору, та/або часткова оплата за природній газ.
Підтвердженням укладення даного договору є факт споживання відповідачем природного газу, який надав йому позивач.
Умови договору передбачені «Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам» затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2500. Укладення такого договору ґрунтується на «Правилах постачання природного газу» затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2496 (далі - Правила), Кодексі газорозподільчих систем та Законі України «Про ринок природного газу».
Згідно чинного законодавства постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовому споживачу, які є однаковими для всіх споживачів. Відповідно з цим ТзОВ «Чернівцігаз Збут», в порядку передбаченими правилами, розмістив на своєму офіційному сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав усім споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по формі, яку їм необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». У разі якщо споживачем не повернуто заяву-приєднання, то фактом згоди споживача є сплачений споживачем рахунок (квитанція) або саме фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування договору.
Крім того, у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником, споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
В даному випадку ОСОБА_1 не подала до оператора ГРМ заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, проте споживала природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, доказом споживання природного газу відповідачкою є витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу розподіленого Оператором ГРМ, довідка постачальника про підтвердження факту споживання природного газу відповідачем, виписка банківських платежів.
Відповідачка ОСОБА_1 належної оплати за природний газ не здійснювала у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період вересень 2019 р. грудень 2022 р. в розмірі 17 666,50 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості, випискою банківських платежів, отриманих ТзОВ «Чернівцігаз Збут» від відповідачки ОСОБА_1 , витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, поставленого відповідачці ОСОБА_1 , іншими документами, доданими до позову.
Враховуючи викладене просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Чернівцігаз Збут» заборгованість за споживання природного газу в сумі 17 666,50 грн., а також стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідачки не заперечує проти винесення судом заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є споживачкою природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки між сторонами - позивачем та відповідачкою існували цивільні правовідносини щодо постачання та споживання природного газу відповідно до «Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 р. №2500, «Правил постачання природного газу» затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2496 (далі - Правила), Кодексу газорозподільчих систем та Закону України «Про ринок природного газу».
Згідно з п.1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Відповідно до п.1.2 Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п.1.3 даного Договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).
Відповідно до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідачка ОСОБА_1 споживала природний газ, який постачався їй позивачем, що підтверджується випискою банківських платежів, отриманих ТзОВ «Чернівцігаз Збут» від відповідачки ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), довідкою про розрахунок боргу, наданою позивачем, довідкою акціонерного товариства «Чернівцігаз» про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього постачальника газу, витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, поставленого відповідачці ОСОБА_1 , фактом часткової оплати відповідачем на рахунки позивача спожитого газу, з яких вбачається, що відповідачка оплатила за спожитий газ 09.11.2022р. 1000 грн. та 21.12.2022р. 1000 грн.
16.08.2022 р. позивач надіслав відповідачці досудове повідомлення про сплату за природній газ.
Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
У разі отримання адресної субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги побутовий споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому порядку (пункт 4.8 Розділу 4 Правил постачання).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 приєдналася до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, і як споживач послуг з постачання природного газу до будинку в АДРЕСА_1 , оплачувала ці послуги.
Згідно виписки банківських платежів, отриманих ТОВ «Чернівцігаз збут» від споживачів газу ОСОБА_1 здійснювала оплату за природній газ 09.11.2022 р. в розмірі 1000 грн та 21.12.2022 р. в розмірі 1000 грн., чим фактично визнала суму боргу.
Згідно довідки про розрахунок боргу, загальна сума заборгованості відповідача за спожитий природній газ за період вересень 2019 р. грудень 2022 р. становить 17 666,50грн.
Таким чином, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 не розрахувалася з позивачем за спожитий природній газ в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем, яка становить 17 666,50 грн., що підтверджується вказаними вище доказами.
Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, що вона не спожила природній газ, поставлений їй позивачем на суму 17 666,50 грн., а також доказів оплати за спожитий природний газ в повному обсязі.
З огляду на наведене, суд вважає, що позов ТзОВ «Чернівцігаз Збут» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожитий природній газ підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідачки ОСОБА_1 слід стягнути на користь товариства 17 666,50 грн. заборгованості за природний газ.
Щодо вирішення питання про відшкодування понесених судових витрат, суд виходить з наступного.
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.
Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2017 р. між ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та АО «Гарант груп» укладено договір про надання правової допомоги. 29.01.2018 р., 27.12.2018 р., 27.12.2019 р., 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 23.12.2022 р., 10.05.2023 р. до договору про надання правової допомоги було укладено додаткові угоди.
Пунктом 3.1.2 цього договору передбачено, що плата за ведення складних справ у розмірі, визначеному в окремих додаткових угодах до договору.
Матеріали справи містять звіт про фактично надані послуги від 09.08.2023 р. за додатковою угодою від 10.05.2023 р., акт наданих послуг від 09.08.2023 р., в яких зазначені послуги та витрати: вивчення судової практики, збір доказів, визначення правової позиції, підготовка в суд позовної заяви витрачено 1 год. вартістю 2 000 грн.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Клопотань від ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи заперечення щодо неспівмірності цих витрат до суду не надходило.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» задоволено повністю судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 684 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут».
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» (поточний рахунок НОМЕР_4 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647) судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя