Номер провадження: 22-з/813/356/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя - доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі свого представника Глазова Олега Володимировича про забезпечення позову та клопотання про залучення третьої особи до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, Юридичний департамент Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності та відновлення становища,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенія реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, Юридичний департамент Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності та відновлення становища, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48583540 від 09.09.2019 14:19:26, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстрацій послуг» Манютою Сергієм Васильовичем, про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру загальною площею 62,4 кв.м, житлова площа 36,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ідентифікаційний код юридичної особи 40696815);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 33134949 від 05.09.2019 18:14:35, стосовно об`єкту нерухомого майна-квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101 та припинити речові права ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ідентифікаційний код юридичної 40696815);

- відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом внесення запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за померлою - ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 22 січня 2008 року його матір - ОСОБА_3 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» іпотечний договір № 64, згідно з яким передала в іпотеку банку квартиру за адресою АДРЕСА_1 , в якості забезпечення по кредитному договору № 0 від 22 січня 2008 року, укладеного з ним - ОСОБА_1 на суму 15 000 дол. США.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 0.

ПАТ «Дельта Банк» відступив права вимоги за кредитним договором № 0 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог № 99/К від 11.01.2018.

Згідно Договору про відступлення прав за договором іпотеки від 11.01.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрованому в реєстрі за № 22, було відступлено право Іпотекодержателя на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за іпотечним договором іпотечним договором від 22.01.2008, зареєстрованому в реєстрі за № 64.

Позивач стверджує, що 26.02.2018 державним реєстратором Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем було здійснено державну реєстрацію речових прав на вказану іпотечну квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», що стало підставою для звернення ОСОБА_3 до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру.

За наслідком розгляду вказаного позову, Київським районним судом м. Одеси 10.12.2018 по справі № 520/4401/18 ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та скасовано запис № 25022594 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалось сторонами по справі.

В подальшому, як стверджує позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, спадкоємцем до майна якої є він ОСОБА_1 .

Надалі, позивач дізнався, що 09.09.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстрацій послуг» Манютою Сергієм Васильовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48583540, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру загальною площею 62,4 кв.м, житлова площа 36,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ідентифікаційний код юридичної особи 40696815).

Позивач вважає зазначене рішення державного реєстратора незаконним, а запис про державну реєстрацію права власності - таким, що підлягає скасуванню з підстав того, що: іпотечний договір передбачає звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя; оскільки предмет іпотеки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», а відтак державний реєстратор не мав права на звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки; не було повідомлено боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не проведено оцінку майна у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

На підтвердження вказаних обставин, позивач посилався на встановлені рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.12.2018 року по справі № 520/4401/18 обставини, як на такі, що мають преюдиційне значення і не підлягають додатковому доказуванню.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, Юридичний департамент Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності та відновлення становища відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 в особі свого представника Глазова О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, яке наразі триває.

08 серпня 2023 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі свого представника Глазова Олега Володимировича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,4 кв.м, житлова площа 36,8 кв.м. та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

Вказана заява обґрунтована тим, що 27.11.2020 до Київського районного суду м. Одеси позивачем була подана заява про забезпечення позову вищевказаної позовної заяви, у задоволенні якої ухвалою суду від 30.11.2020 відмовлено у зв`язку з ненаданням позивачем доказів про таки обставини, які можуть свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення відповідача (від реалізації майна чи підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо) від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Як вбачається з інформаційної довідки, 26.02.2018 державним реєстратором Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

У зв`язку з чим, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Рішенням суду по справі № 520/4401/18 від 10.12.2018 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 . Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Одеської обласної Філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2018 року № 39877858, також скасовано запис № 25022594 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/4401/18 від 10.12.2018 набрало законної сили та було виконано, записи скасовані.

Незважачи на це, менше ніж через три місяці після скасування записів, 05.09.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем було повторно на тих самих підставах зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 180265221 від 09.09.2019, з чого вбачається систематичність незаконних дій Відповідача.

25.11.2020 позивача було примусово виселено з його квартири у зв`язку з незаконною реєстрацією права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та виселенням за рішенням суду саме на цій підставі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 337393145 від 29.06.2023 спірна квартира 19.04.2023 відповідачем була продана за 295000 грн ОСОБА_4 .

З посиланням як на правову підставу своєї заяви на вимоги ч. 1, 2 ст. 149, 150 ЦПК України, позивач вважає достатнім обґрунтування забезпечення його позову вжиттям заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру, з метою недопущення подальшої реалізації квартири, що є предметом позову, та з метою належного захисту прав позивача, а їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки після виселення позивача жодних перешкод для подальшого продажу квартири не було, чим і скористався відповідач.

Такий захід співвідноситься із заявленими позовними вимогами та досягає збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу, а арешт не призведе до будь-яких матеріальних втрат сьогоднішнього власника майна, але враховуючи, що в разі скасування рішення суду першої інстанції та прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову, це може вплинути на права нового власника спірної квартири, тому просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 .

Одночасно вносить пропозицію про незастосування зустрічного забезпечення, оскільки вказаний захід є тимчасовим та не може нанести збитків Відповідачу, тим більше, що він вже не є власником спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Частинами 3, 4 статті 153 передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 в особі свого представника Глазова Олега Володимировича про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду заяви ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Глазова О.В. встановлено, що позивачем у справі, при поданні заяви про забезпечення позову на стадії апеляційного перегляду рішення суду, було подано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 337393145 від 29.06.2023 10:54:13, з якої вбачається, що право власності на спірну квартиру 19.04.2023 набула ОСОБА_4 , розмір частки 1/1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2023, ціна нерухомого майна, встановлена в договорі - 295000,00 грн.

Тобто, власником спірного майна наразі є саме вказана особа.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення «Броньовський проти Польщі» [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення «Спорронг та Лонрот проти Швеції» ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п. 69).

Отже, задоволення заяви про забезпечення позову призведе до обмеження права власності належного ОСОБА_4 майна, яка не була стороною у справі та не була залучена судом до участі у ній.

Подібних висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20).

Натомість, будь-яке судове рішення має ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності і розумності, відповідають положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд.

Вимога заяви позивача про залучення вказаної особи як останнього набувача на спірну нерухомість до участі у справі у якості третьої особи судом апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення, ухваленого по суті справи, не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального закону.

Так, згідно із положеннями пункту 1 частини першої статті 365 ЦПК України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, зокрема, з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Натомість, підготовка розгляду справи судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 365 ЦПК України закінчена, розгляд апеляційної скарги триває, призначене судове засідання на 12 жовтня 2023 року о 12.40 год.

Законодавець не передбачив можливість вирішення питання щодо суб`єктного складу учасників справи під час розгляду заяви про забезпечення позову, поданій на стадії перегляду рішення суду апеляційним судом.

Будь-яких вимог матеріального-правового характеру до вказаної особи в межах розглядуваної справи по її суті позивачем не заявлено.

Отже, клопотання позивача та його представника про залучення вказаної особи до участі у справі у якості третьої особи не підлягає задоволенню як таке, що не ґрунтується на вимогах закону.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що процитовані вище норми ЦПК України не передбачають забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно особи, яка у процесі є третьою особою.

І оскільки сам процес забезпечення позову і стадія його вирішення здійснюється без участі сторін, негайно, що передбачено частиною першою статті 153 ЦПК України, отже, при вирішенні заяви про забезпечення позову не передбачається розгляд справи по суті, встановлення обставин набуття майна, тощо.

Майно у цій справі належить на праві власності іншій особі, а позовних вимог до неї не заявлено і саме із цих фактичних підстав колегія суддів виходить при вирішенні питання про забезпечення позову.

Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2022 року справа № 461/4634/19.

При цьому, колегія суддів не дає оцінки зазначеним в заяві підставам для забезпечення позову щодо їх співмірності, тимчасовості, запобігання виконанню можливого судового рішення та ефективності захисту прав позивача, тощо, оскільки відмовляє у задоволенні заяви про арешт спірної квартири через наведену необґрунтованість зави.

Керуючись ст. 149, 151, 153 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі свого представника Глазова Олега Володимировича про забезпечення позову та у задоволенні клопотання про залучення третьої особи до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, Юридичний департамент Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності та відновлення становища відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали - 10 серпня 2023 року.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко