Провадження № 2/127/1781/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету ВМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло. Позов мотивовано тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.12.2001 №2318 дозволено житловим органам приватизувати квартиру АДРЕСА_1 , загальною прощею 50,5 кв.м. та безоплатно передати у спільну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28.12.2001 видано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яке зареєстровано комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках по 1/4 кожному та записано у реєстровій книзі №523 під реєстраційним номером №1508/47444. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу актовий запис №2574 від 05.09.2015, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб. На даний час, чоловік позивачки - ОСОБА_7 працює на посаді начальника сектору ГВ ЗНД УСБУ у Вінницькій області та перебуває на квартирному обліку у УСБУ у Вінницькій області разом із родиною у складі три особи, у тому числі: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та син, 2011 року народження. Вказала, що оформлення документів щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , здійснювалось без її відома, згода на приватизацію квартири нею не надавалась. Вказана квартира фактично належить її бабусі - ОСОБА_2 , матері - ОСОБА_8 та батьку - ОСОБА_3 . На даний час, являючись співвласником квартири АДРЕСА_1 , позивач позбавлена права на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі. Приватизація житла її рідними відбувалась без повідомлення її про такі дії. Тому вважає, що в результаті неправомірних дій її батьків були порушені її охоронювані законом права та як, заяви про бажання прийняти участі у приватизації позивачка не писала. З огляду на викладене, позивачка просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.12.2001 №2318 в частині надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 5 кв.м, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28.12.2001, про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстроване у комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 28.12.2001 у реєстровій книзі №523 за №1508/47444.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

09.08.2023 позивачка ОСОБА_1 подала клопотання (вх. №62801) згідно якого просила розгляд справи провести у її відсутність, заявлені нею вимоги просила задовільнити, судові витрати просила залишити за нею.

Представник відповідача Виконавчого комітету ВМР Мельник С.С., який діє на підставі довіреності №15 від 05.01.2023, 09.08.2023 подав клопотання (вх. №62802) згідно якого просив розгляд справи провести у відсутність представника Виконавчого комітету ВМР, при розгляді даної справи поклався на розсуд суду, судові витрати просив залишити за позивачкою.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 також подали заяви (вх. №62539, №62547, №62524 від 08.08.2023 відповідно) відповідно до яких просили розгляд справи, проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.12.2001 №2318 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниці» вирішено оформити право приватної (спільної) власності на квартири з безоплатною передачею у власність громадянам, зокрема, по АДРЕСА_1 , що складається з 2 кімнат, загальною площею 50,5 кв.м при нормі 73,0 кв.м з відновною вартістю 09 грн. 09 коп. з наданням житлових чеків на суму 04 грн. 05 коп. згідно з розрахунком передати ОСОБА_2 , яка прописана та проживає в цій квартирі. Склад сім`ї: 4 особи, в т.ч. донька, зять та онука (а.с. 12-13).

На підставі вищевказаного рішення виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28.12.2001 видано свідоцтво про право власності згідно якого виконавчим комітетом Вінницької міської ради посвідчено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (1/4), ОСОБА_3 (1/4), ОСОБА_4 (1/4), ОСОБА_5 (1/4). Квартира приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 07.03.2002 право власності зареєстровано КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстр. книгу №523 реєстр. №1508/47444 (а.с. 16).

У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » про що сторонами не заперечувалося.

Відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діяла станом на 2001 рік, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки(секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Стаття 7 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2001 року, коли проводилася приватизація спірної квартири, позивачці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було 8 років, тобто вона була малолітньою. Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача одноквартирного будинку та займанні приміщення ОСОБА_5 , 1993 року народження, дійсно була прописана за адресою: АДРЕСА_1 , однак через малолітній вік її волевиявлення щодо приватизації житла не з`ясовувалося (відповідну заяву було підписано повнолітніми членами сім`ї) (а.с. 14).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за соєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, під час проведення приватизації не були враховані усі обставини, які мали значення, зокрема, бажання чи небажання ОСОБА_11 , яка на той момент була малолітньою, брати участь у приватизації та використати своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому, а тому існують підстави для задоволення позовних вимог з метою захисту прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат, позивач ОСОБА_11 просила залишити судові витрати за нею.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 316, 328 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 12, 81, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.12.2001 №2318 в частині надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,5 кв.м.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28.12.2001, про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстроване у Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 07.03.2002 у реєстровій книзі №523 за №1508/47444.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Виконавчий комітет Вінницької міської ради, , місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, Вінницька область;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна