Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2023 Справа №607/9018/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участі секретаря судового засідання Таран Х.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № у розмірі 43774,93 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі за текстом - ТОВ «ІНФІНАНС») та ОСОБА_1 укладено договір позики № . Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 29.04.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту від 29.04.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Підписанням договору позики відповідач підтвердила, що інформація зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Товариством їй надана. Акцептуючи оферту, позичальник підтвердила отримання пояснень від Товариства з метою забезпечення позивальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану. Крім цього, підтвердила, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомилась з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними. Більше того, акцептуючи оферту позичальник підтвердила, що уклала цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає її внутрішній волі. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 43774,93 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9999,93 грн; заборгованість за відсотками - 33775 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 26.06.2023 об 11 год. 00 хв., яке, у зв`язку з неявкою учасників справи, відкладено на 25.07.2023 на 09 год. 15 хв.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак 13.06.2023 через підсистему «Електронний суд», подала клопотання, у якому заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частини четвертої статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача у поданому клопотанні не заперечила проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору позики, та регулюються главою 71 ЦК України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до чатини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом - Закон), згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно з частини шостої статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 підписано акцепт оферти від 29.04.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 29.04.2021 та отримання кредиту згідно та заявки-анкети №3612936 від 29.04.2021 (далі за текстом - Акцепт оферти від 29.04.2021).

Підписанням Акцепту оферти від 29.04.2021 відповідач підтвердила, що погоджується з умовами оферти від 29.04.2021 товариства, умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №15/1 від 18.11.2020, погодилася укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/7 від 29.04.2021 для надання їй кредиту на нижчевказаних умовах, викладених в цьому Акцепті та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису.

Згідно з основними умовами кредиту Акцепту оферти від 29.04.2021 позика надається на таких умовах: розмір кредиту - 10000 грн; строк користування кредитом - 30 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка - 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 5250 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування, застосовується у випадках передбачених Правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбачених цими Правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 5250 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання договору або скасування програми лояльності; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору або скасування програми лояльності; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 10500 грн, за умови неналежного виконання умов Договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов договору.

З усіма умовами, викладеними у правилах, з якими вона ознайомила до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору.

Акцептуючи оферту підтвердила, що: інформація зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй товариством надана; вона отримала пояснення Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану; що вона самостійно перед укладенням Договору повністю ознайомилась з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору, та погодилась з ними акцептуючи оферту, що уклала цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття нею рішення щодо укладення Договору, що відповідає її внутрішній волі.

Підписуючи Акцепт їй зрозуміло, що вона одночасно підписує Заявку-анкету на отримання кредиту, підтвердила, що вся інформація, яка міститься в ній є точною та правдивою.

При цьому зі змісту Акцепту оферти від 29.04.2021 вбачається, що остання підписана електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором 7u9s2z.

Окрім вказаного акцепту оферти, відповідач підписала своїм електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором 7u9s2z заяву-анкету на отримання кредиту №3648983 від 23.05.2021 та паспорт споживчого кредиту. Разом з тим, також невід`ємною частиною акцепту оферти від 29.04.2021 є укладені погоджені між сторонами пропозиція укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /7 від 29.04.2021 (оферта) та надання кредиту згідно та заявки-анкети №3612936 від 29.04.2021.

Крім того, у довідці про ідентифікацію ТОВ «ІНФІНАНС» підтвердило, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір від 29.04.2021, ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником підтверджено одноразовим ідентифікатором 7u9s2z, який 29.04.2021 відправлено на номер телефону НОМЕР_1 .

Згідно з квитанцією за сплату №87897783 від 29.04.2021 на карту платника НОМЕР_2 ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало суму 10000 грн. Зазначені рекізити банківської карти аказані у підписаній відповідачем заяві-анкеті отримання кредиту.

Статтею 11 Закону передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Отже, підписанням Договору від 29.04.2021 відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання позики, а також засвідчила, що повідомлена позикодавцем (кредитодавцем), у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін такого договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із договору позики.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитних договорів, в тому числі погодження всіх умов та правил, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір позики.

Поряд з цим згідно з абзацом 1 частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина першої статті 1077 ЦК України).

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Так, судом встановлено, що 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до акту прийому-передачі та витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № у сумі 43774,93 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9999,93 грн; сума заборгованості за відсотками - 33775,00 грн.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відтак, висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, повинен бути врахований при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором від 29.04.2021.

Так, статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

При цьому відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частини першої та п`ятої статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною першою та третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, суд встановив, що згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № становить 43774,93 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9999,93 грн; сума заборгованості за відсотками - 33775,00 грн.

Вказана сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 29.04.2021, за період з 24.11.2022 по 30.04.2023.

Ураховуючи, що відповідач не з`явилась у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов Договору позики № від 29.04.2021.

Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за Договором позики № від 29.04.2021 у розмірі 43774,93 грн.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позову відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2684 грн понесеного судового збору.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 280, 281-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики № від 29 квітня 2021 року у розмірі 43774 (Сорок три тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2684 грн сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич