Справа № 203/4037/23
Провадження № 4-с/0203/33/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за скаргою скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність, постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Коваленко Уляни Юріївни щодо винесення постанови про арешт, де стягувачем є ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав як боржника у виконавчому провадженні зі скаргою на дії/бездіяльність та постанову державного виконавця про арешт майна, вчинені під час примусового виконання судового наказу № 203/4526/21 (провадження № 2-н/0203/213/2021) від 19 листопада 2021 року, з тих підстав, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська скасована постанова державного виконавця про розшук майна боржника, однак 21 липня 2023 року транспортний засіб під його керуванням був зупинений працівниками поліції за нібито порушення ПДД, з одночасним повідомленням про те, що автомобіль знаходиться в розшуку, після чого на виклик працівників поліції прибула державний виконавець Коваленко У.Ю., яка хоч і скасувала на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2023 року раніше винесену постанову про арешт коштів (на соціальному рахунку), однак 21 липня 2023 року винесла постанову про опис та арешт майна боржника транспортного засобу марки Mitsufishi Outlander 2.4, н.з. НОМЕР_1 з вилученням транспортного засобу та поміщенням на штрафний майданчик, проте такий опис та арешт є явно незаконним як такий, що реалізований шляхом незаконного виявлення майна через невиконання ухвали суду про скасування постанови про розшук майна боржника, а також через порушення п.2 ч.10 ст. 71, ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки цей автомобіль є єдиним джерелом доходів та існування, а також використовується ним для забезпечення потреб батька ОСОБА_3 інваліда І групи по зору, який проживає разом з ним, а також племінниці ОСОБА_4 , 2011 р.н., яка проживає з сестрою ОСОБА_5 і потребує допомоги у доставці спеціальної їжі та оздоровленні, тому скаржник просив суд: 1) визнати дії державного виконавця Коваленка У.Ю. неправомірними і незаконними; 2) скасувати постанову від 21 липня 2023 року про арешт автомобіля Mitsufishi Outlander 2.4, н.з. НОМЕР_1 ; 3) зняти арешт з вказаного транспортного засобу; 4) повернути транспортний засіб його власнику, тобто йому; 5) покласти на особу, дії якої оскаржуються компенсацію боржнику вартості витрат на евакуатор у розмірі 1920 грн. і вартість знаходження на штрафмайданчику автомобіля, виходячи з 120,00 грн. + по 20,00 грн. наступні дні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2023 року вказана справа передана в провадження судді Колесніченко О.В. 27 липня 2023 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року вказана скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні з витребування у державного виконавця в копії виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 203/4526/21 від 19 листопада 2021 року.

07 серпня 2023 року державний виконавець Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Коваленко У.Ю. подала свій відзив на скаргу, в якому вимоги скарги не визнала повністю з тих підстав, що тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом і опис та арешт майна (коштів) боржника не є тотожними поняттями, та є самостійними окремими заходами виконання рішення і застосовуються у різних випадках. Так, посилання боржника на те, що таким арештом його позбавлено єдиного джерела доходів (використання автомобіля для роботи в таксі) безпідставні, оскільки жодним чином не обмежує боржника у праві оренди іншого транспортного засобу та керування ним за для забезпечення потреб батька інваліда І групи для пересування до лікарень, роботи, тощо, а постанова про арешт майна боржника винесена у зв`язку з відсутність інших рахунків та коштів на які можливо звернути стягнення, з огляду та те, що боржник має заборгованість за аліментами з часу відкриття виконавчого провадження, яка становить вже 490996,72 грн., що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 68036264, копія якого надана на виконання вимоги ухвали суду від 27 липня 2023 року.

Стягувач заяв по суті справи не подавала.

В судовому засіданні боржник скаргу підтримав повністю, наполягаючи на її задоволенні з наведених у ній підстав.

Державний виконавець та стягувач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомляли, про відкладення розгляду не клопотали, неявки яких за вимогами ч.2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Суд, вислухавши учасників розгляду, дослідивши наявні письмові докази в межах доводів скарги, дослідивши виконавче провадження в копії, приходить до наступного висновку.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VІІ ЦПК України і спрямовано на захист учасників виконавчого провадження від порушень їх прав та свобод під час виконання судових рішень за принципом їх обов`язковості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні встановлено, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 19 листопада 2021 року виданий судовий наказ № 203/4526/21 (провадження № 2-н/0203/213/2021) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 25 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

22 грудня 2021 року стягувач пред`явила цей судовий наказ до виконання, подавши заяву про відкриття виконавчого провадження в Центральний відділ ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), на підставі чого державним виконавцем цього відділу ДВС Коваленко У.Ю. постановою 05 січня 2022 року відкрите виконавче провадження № 68036264, здійснено запити про наявність рахунків, зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав, про свідчить його звернення 12 січня 2022 року засобами електронної пошти до державного виконавця про звільнення його згідно ст. 179 ПК України від подачі декларації про доходи та майно, оскільки він є безробітним та сума його тимчасового заробітку не перевищує 5000,00 грн., а також вказуючи на те, що він поніс витрати на дитину у грудні 2021 року на суму 1108,00 грн. та 1454,00 грн. (а.с.39-38).

Згідно розрахунку державного виконавця на 01 лютого 2022 року заборгованість за жовтня 2021 року по січень 2022 року становить 13871,50 грн., за даними якого платежі боржником не здійснювались.

01 лютого 2022 року державним виконавцем винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с. 42-43).

Згідно розрахунку державного виконавця про заборгованість зі сплати аліментів від 01 лютого 2023 року за період з 25 жовтня 2021 року по 01 лютого 2023 року склала 57308,50 грн., що перевищує суму платежів за шість місяців, у зв`язку з чим 01 лютого 2023 року державним виконавцем винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

10 квітня 2023 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 7173,60 грн., тобто 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року №203/2135/23 скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 10 квітня 2023 року залишена без задоволення.

29 травня 2023 року державним виконавцем винесені постанова про арешт нерухомого майна боржника, а також постанова про арешт коштів боржника на відкритих рахунках - в межах суми стягнення з урахуванням суми виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 50281,10 грн. (а.с. 90-91).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року № 203/2915/23 за скаргою ОСОБА_1 скасована постанова державного виконавця Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Черниш К.В. від 29 травня 2023 року в частині накладення арешту на кошти, що зберігаються на соціальному картковому рахунку, відкритому в акціонерному товаристві «УкрСиббанк».

01 травня 2023 року після отримання відомостей про зареєстрований за боржником транспортний засіб Mitsufishi Outlander 2.4, н.з. НОМЕР_1 , державним виконавцем винесена постанова про розшук вказаного майна боржника (а.с. 81-82).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 скасувано постанову державного виконавця Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Коваленко У.Ю. про розшук майна боржника від 01 травня 2023 року.

Вказана ухвала прийнята у відсутності державного виконавця і оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 липня 2023 року.

21 липня 2023 року у присутності боржника державним виконавцем Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеси) Коваленко У.Ю. на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про опис та арешт майна боржника автомобіля марки Mitsufishi Outlander 2.4, сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , з передачею на відповідальне зберігання третій особі ОСОБА_7 та доставлено на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22к) (а.с. 115-117).

Також складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 21 липня 2023 року о 14 год. 03 хв.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений розділом ІІV Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 2 ст. 48 вказаного Закону передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 ст. 48 цього Закону, передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч.6 ст. 48 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За правими ч.7 ст. 48 Закону у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

В свою чергу порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.2 якої за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Як встановлено в судовому засіданні державним виконавцем у відповідності до ч.ч. 2,8 та ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірила майновий стан боржника та першочергово звернула стягнення на кошти, оскільки виявила відкритий на ім`я позивача рахунок в АТ «УкрСиббанк», про що винесла постанову 29 травня 2023 року, проте вказана постанова скасована ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року в частині накладення арешту цього рахунку, а інших рахунків та коштів у боржника виявлено не було, після чого державний виконавець у відповідності до вимог ч.5 ст. 48 Закону звернула стягнення на рухоме майно боржника виключно в межах суми стягнення заборгованості по аліментам, яка за період з жовтня 2021 року по липень 2023 року склала 490996,72 грн., а розрахунок заборгованості свідчить про відсутність жодного платежу боржником, що був би за цей період зарахований державним виконавцем на сплату аліментів.

Відповідно до положень статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. ч.1, 2, 3, 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону.

Так, згідно п.12 Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами згідно Додатку № 1 до Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування та антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах) ), зокрема, на допоміжні засоби реабілітації, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності людей з інвалідністю та інших категорій осіб, автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах.

Разом з тим, боржник ОСОБА_1 не належить до категорії осіб, перелічених у цьому пункті, оскільки п.12 наведеного Переліку містить застереження щодо заборони звернення стягнення не на будь-який автомобіль, що належить боржнику, а саме на автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями була забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах.

Як встановлено в судовому засіданні вказаний автомобіль скаржником набувався на загальних підставах за власні кошти для власних потреб, і ні він, ні батько ОСОБА_3 , (інвалід І групи по зору) не забезпечувався вказаним (арештованим) транспортним засобом безоплатно або на пільгових умовах, в тому числі і за відповідними медичними показаннями.

При цьому, належить відзначити, що автомобіль (транспортний засіб) не відноситься до допоміжних засобів реабілітації, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності людей з інвалідністю та інших категорій осіб згідно Переліку допоміжних засобів реабілітації (технічних та інших засобів реабілітації), якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. № 321 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2021 р. № 362.

Таких висновків суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року 340/97/20.

Також скаржник не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що саме на його утриманні перебуває батько ОСОБА_3 , який хоч і є інвалідом І групи по зору, проте за твердженням в судовому засіданні самого скаржника має власний дохід у вигляді пенсії за рахунок якої навіть зміг надавати скаржнику (сину) матеріальну допомогу, а так само, ОСОБА_8 має, окрім сина, ще повнолітню дочку ОСОБА_5 , яка є дієздатною та працездатною особою. Доказів з відповідних медичних установ регулярності відвідування медичних закладів ОСОБА_3 або наявність у нього порушень опорно-рухового апарату, що явно унеможливлює пересування без допомоги транспортного засобу, а також того, що транспортний засіб набутий за державний кошт чи виділявся батькові скаржником суду не надано.

Доводи боржника про те, що вказаний транспортний засіб є його єдиним джерелом доходів і існування суд відхиляє, оскільки вказані обставини не є підставою, що виключає можливість звернення стягнення на рухоме майно у вигляді транспортного засобу за ст. 55, 56, 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, жодних належних та допустимих доказів вказаних обставин суду не надано. Натомість, як встановлено в засіданні боржник на обліку в центрі зайнятості як безробітний на обліку не перебуває, за даними ЄДРПОУ фізичною особою-підприємцем не зареєстрований, за іншими цивільно-правовими угодами чи трудовими договорами (контрактами) з передбаченими істотними умовами обов`язкової наявності у власності виконавця/працівника транспортного засобу робіт/послуг не виконує/не надає.

При цьому, доводи боржника про те, що він використовує його для роботи в таксі в період 2022-2023 роках належними та допустимим доказами не знайшли підтвердження. Більш того, суперечать його ж твердженням про отримання виключно задекларованого доходу у 36000,00 грн. за 2022 рік і лише від здачі транспортного засобу в оренду своїй сестрі ОСОБА_5 за договором, укладеним в супереч вимогам ч.2 ст. 299 ЦК України у простій письмовій формі, що тягне його нікчемність за ст. 220 ЦК України.

Разом з тим, ч.1 ст. 1291 Конституції України гарантована обов`язковість судового рішення до виконання. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 68036264 з примусового виконання судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 з жовтня 2021 року аліменти не сплачує, про що свідчать розрахунки заборгованості державного виконавця за даними яких жодного платежу не було зараховано з часу відкриття виконавчого провадження, не зважаючи на обізнаність боржника і про судовий наказ, і про відкрите виконавчого провадження і про розмір боргу.

Стосовно посилань боржника на недотримання державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про арешт транспортного засобу п.п.1 та 2 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає, що вказаною нормою передбачені виключення із такого заходу забезпечення реального виконання судового рішення, як тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, що не стосується заборони на розпорядження, володіння та користування транспортним засобом, тобто, арешту майна.

Так, право керування транспортним засобом може бути реалізоване особою не тільки з використанням власного транспортного засобу, а і за наймом, орендою, тощо, і арешт на транспортний засіб жодним чином не позбавляє особу скористатись таким правом за для отримання доходів від трудової чи підприємницької діяльності тощо.

За наведених обставин, в порядку черговості, передбаченої ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» , державний виконавець у відповідності до вимог ч.ч.1-3, 5 статті 56, статті 55 цього Закону наклала арешт та винесла постанову про опис та арешт майна боржника транспортного засобу марки Mitsufishi Outlander 2.4, сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на праві власності за боржником ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене відсутні і правові підстави для покладення на державного виконавця компенсації боржнику вартості витрат на евакуатор у розмірі 1920,00 грн., вартості знаходження автомобіля на штрафмайданчику автомобіля, виходячи з 120,00 грн.+ 20,00 грн. наступні дні, враховуючи також, що ці витрати наразі не сплачувались боржником.

Таким чином, оскільки за розгляду скарги не встановлено порушень приватним виконавцем прав боржника ОСОБА_1 , а процесуальні рішення державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», то згідно ч.3 ст. 451 ЦПК України в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 447, 449, 451, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії/бездіяльність, постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Коваленко Уляни Юріївни щодо винесення постанови про арешт, де стягувачем є ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена і підписана 11 серпня 2023 року.

.

Суддя О.В. Колесніченко