Справа № 297/1178/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., секретар судового засідання Ісак О. І., за участю позивача ОСОБА_1 , її представник адвокат Дубровська О. М., свідка ОСОБА_2 , перекладача Лендел Ю. Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 заявила позов до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Позивач зазначає, що З 1995 року вони стали проживати разом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 , однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, оскільки вважали, що у реєстрації шлюбу немає потреби. За період проживання однією сімєю у них був єдиний бюджет, вони вели спільне домашнє господарство, придбавали продукти харчування, купували одяг, взуття, речі домашнього вжитку, побутову техніку, сплачували із спільного бюджету комунальні послуги, тобто мали взаємні права та обов`язки, які зазвичай виникають у сім`ї.

У червні місяці 2002 року ОСОБА_1 , маючи намір придбати житловий будинок для покращення своїх житлових умов, взяла кошти в борг в сумі 25 000 гривень, та разом з ОСОБА_5 підшукували заборгованість яка виникла у зв`язку з купівлею для себе житлового будинку.

Так, за час сумісного проживання однією сімєю було придбано нерухоме майно, житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 113,10 кв.м з надвірними спорудами, та за спільною домовленістю зареєстровано право власності частина будинку на ОСОБА_1 та частини будинку на ОСОБА_6 .

16 жовтня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом вселились в будинок по АДРЕСА_2 берегово та по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

За час сумісного проживання із померлим ОСОБА_6 . ОСОБА_1 вела спільне господарство у них був спільний сімейний бюджет та разом приймали рішення щодо використання сімейних коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть. ОСОБА_1 та її рідні поховали його. Позивачка проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу до дня смерті.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, на Житловий будинок по АДРЕСА_2 , земельна ділянка розташована на території Квасівської сільської ради, квартира в АДРЕСА_3 та автомашина марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Державним нотаріусом Овдійчук О.Ю. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на ст..69 Сімейного кодексу - свідоцтво про право власності у спільній сумісній власності подружжя видається дружині. Тобто для отримання свідоцтва про право власності їй потрібно підтвердити факт, о вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а також підтвердити факт шлюбних відносин. У випадку відсутності таких документів, які підтверджують право родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 їй необхідно звернутись до Берегівського районного суду.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Вказала, що вона разом із відповідачем проживали разом. Вели спільний бюджет та спільне господарство. Зазначила, що вони проживали в будинку який купили разом. Вказала, що вони разом заробляли та відкладали кошти і працю.

Представник позивача адвокат Дубровська О. М., підтримала в повному обсязі свою довірительку, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлений у порядку, встановленому ЦПК України - оголошення на сайті. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із показань свідка ОСОБА_7 встановлено, що вона є подругою позивачки. Зазначила, що вона часто приходила до них в гості Вказала, що позивачка разом з ОСОБА_6 спільно проживали у будинку. Пояснила, що їй відомо те, що сторони разом працювали і разом відкладали гроші для придбання майна, між сторонами завжди були дуже гарні відносини, вони жили як сім`я.

Із показань свідків ОСОБА_2 встановлено, що вона є сусідкою позивачки. Вказала, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 жили разом. Відносини між позивачем та ОСОБА_6 були дуже добрі, сімейні. Також пояснила, що позивачка і покійний ОСОБА_6 говорили, що купили нерухоме майно.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В ході судового розгляду із пояснень позивача та показань допитаних свідків встановлено, що 04 липня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 придбали житловий будинок у АДРЕСА_2 , з зареєстрованим правом власності по частині даного будинку. (копія договору куплі продажу).

В подальшому для повернення коштів на придбання житлового будинку ОСОБА_1 продала власну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею - 79,30 кв.м., за 23200, 00 грн. згідно договору куплі-продажу від 21 серпня 2002 року.

Так, за час сумісного проживання однією сімєю було придбано нерухоме майно. 01 грудня 2018 року за рахунок сумісних коштів було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 29,62 кв.м та за спільною домовленістю зареєстровано право власності на померлого ОСОБА_6 , земельна ділянка за адресою Закарпатська обл.., Берегівський район, с/рада Квасівська загальною площею 0,9094 га кадастровий номер :02:000:0218, для ведення особистого селянського господарства, яка також за спільною домовленістю зареєстрована на праві власності на ОСОБА_6 , та автомобіль марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень СК України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України.

Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Сімейний кодекс України розповсюджується на спірні правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а до цієї дати ці правовідносини були врегульовані Кодексом про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ст..2 Кодексу про шлюб та сім`ю України цей Кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникають у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану.

Кодекс про шлюб та сім`ю України не пов`язував виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав у зв`язку із проживанням однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Із показань усіх допитаних свідків, що позивачка проживала разом з ОСОБА_6 однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, вели домашнє господарство, мали взаємні права і обов`язки подружжя, тобто, в розумінні ст. 3 СК України ці особи складали сім`ю.

Відсутні докази, що у вказаний період ОСОБА_1 та ОСОБА_6 припинили свої сімейні відносини. Будь-яких доказів в спростування цих обставин відповідачами та представником. Докази, які заявлені представником відповідача не підтвердили обставин, зазначений відповідачем у відзиві, а навпаки підтвердили факт постійного проживання позивачки з ОСОБА_6 , однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу.

Таким чином, вимога позивача про встановлення факту проживання її та ОСОБА_6 однією сім`єю без шлюбу підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення цієї частини позовних вимог.

На підставі ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладених в позові вимог вважає ефективним і таким, що не суперечить закону вказані позивачем способи захисту порушеного права позивача. Це не виходить за межі заявлених позовних вимог і не порушує вимог ст. 5 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 76, частини першої статті 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 ЦПК України, суд не має повноважень на збирання доказів чи самостійне їх витребування. В зв`язку із відсутністю заявлених позивачем чи відповідачем клопотань про призначення експертиз та встановлення варіантів розподілу будинку та земельної ділянки, а також відсутністю доказів про технічну можливість розподілу, суд не має підстав для розподілу житлового будинку і земельної ділянки між сторонами.

З урахування наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині земельної ділянки за адресою Закарпатська обл.., Берегівський район, с/рада Квасівська загальною площею 0,9094 га кадастровий номер :02:000:0218, для ведення особистого селянського господарства не обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Норми права, які застосував суд: ст.ст. 3, 60, 61, 70, 71, 114 Сімейного Кодексу України, ст. 268 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 223, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.ст.60, 61, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту, бюджету та придбання майна внаслідок спільної праці, як сім`ї, шляхом об`єднання спільних та індивідуальних трудових зусиль, внаслідок яких одержані спільні та особисті доходи об`єднувалися для набуття спільного майна в майбутньому, у період з 01 січня 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Визнати майно, набуте ОСОБА_6 за час спільного проживання з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 29,62 кв.м та транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Юрій ГЕЦКО