Справа № 203/7429/23
Провадження № 2/0203/1953/2023
УХВАЛА

19 грудня 2023 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна, в якому позивач просить суд:

- встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 07.07.2016 року по 24.04.2022 року;

- скасувати право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості у ДРРП № 101 і окреме машино-місце № 14 для паркування автомобіля;

- визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості у ДРРП № 101 і окреме машино-місце № 14 для паркування автомобіля спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право спільної часткової власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості у ДРРП № 101;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право спільної часткової власності на машино-місця № 14 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості у ДРРП № 101.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 року, цивільну справу № 203/7429/23, провадження № 2/0203/1953/2023, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 14.12.2023 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді № 366520 від 15.12.2023 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 27.02.2017 року.

Суд зазначає, що у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України визначені вимоги до позовної заяви.

Водночас, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено адреси електронної пошти відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», частиною першою статті 9 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема, статей 107 - 114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1, 389-7, 392, 400 ЦПК. Встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи (стаття 121 ЦПК) і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

До позовної заяви додано квитанції про сплату судового збору № від 05.08.2023 року у розмірі 13420,00грн., № від 05.08.2023 року у розмірі 536,80грн.

Проте, відповідно до акту Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2023 року при проведенні реєстрації в КП «Д-3» квитанцій про сплату судового збору № від 05.08.2023 року у розмірі 13420,00грн., № від 05.08.2023 року у розмірі 536,80грн. було виявлено, що дані квитанції вже зареєстровані в обліково-статистичній картці по справі № 199/4933/23 (провадження № 2/0203/1254/2023) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна та ухвалою судді Колесніченко О.В. від 28.11.2023 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Отже, до позовної заяви позивачем не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

Так, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як видно з матеріалів справи позивачем заявлені позовні вимоги майнового характеру та одну позовну вимогу немайнового характеру про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 9 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становить 2684 гривень 00 копійок.

Тому позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру, враховуючи ціну позову 1969200,00грн. 13420,00грн.

Відповідно до п.2 п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру у розмірі 1073,60грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вирішуючи питання щодо залишення без руху позовної заяви, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У свою чергу, суд звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням:

- адреси електронної пошти відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 13420,00 грн та за вимогу немайнового характеру у розмірі 13420,00грн, який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Центр.р/ 22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004631, код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію ухвали направити позивачу.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва