Номер провадження 2/754/1549/23
Справа №754/2397/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

за участі секретаря судового засідання Рябенка В.О.

представника позивача Паламарчука М.А.

представника відповідача Циганенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи - Акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Міндель Ірина Валеріївна, про визнання недійсним та скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та витребування з незаконного володіння об`єкту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позиції учасників справи.

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького О.Л, Державного підприємства «СЕТАМ» (далі відповідачі), треті особи - АТ «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Міндель І.В., в якому просила:

- Визнати недійсним та скасувати протокол про проведення прилюдних торгів.

- Визнати недійсним та скасувати Акт приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

- Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на квартиру.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

З урахуванням остаточних вимог, сформульованих в заяві про часткову зміну предмету позову від 21.09.2021 (т.2 а.с.86-88), виходячи із підстав позову, що викладені у позовній заяві, просить:

1.Визнати недійсним та скасувати протокол від 28 листопада 2019 року за № 448649 між ДП «Сетам» та ОСОБА_4 про проведення прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

2.Визнати недійсним та скасувати Акт ВП НОМЕР_1 від 29 листопада 2019 року приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Мілоцького Олега Леонідовича про реалізацію предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

3.Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво від 03 грудня 2019 року про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане 03 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 98.

4. Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 на користь власника ОСОБА_3 об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, тобто квартиру АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовано тим, що 16 лютого 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 778 418,06 грн. строком до 16.09.2037. Відповідно до п.3.1 вказаного кредитного договору, у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передається квартира АДРЕСА_1 , яка належить Позичальнику на праві власності. На виконання вищевказаних вимог кредитного договору 16.02.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки №79848/2 за яким позичальник передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2008 року. 26.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким О.Л було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №754/2961/17 виданого 23.07.2018 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_6 (змінила прізвище на ОСОБА_7 ) на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 916 435,57 грн. 20.12.2018 приватним виконавцем Мілоцьким О.Л було винесено постанову про опис та накладення арешту на квартиру. Вчиняючи виконавчі дії по вказаному провадженню приватний виконавець Мілоцький О.Л. отримав витяг з Реєстру територіальної громади м.Києва , згідно з яким за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 2018 року народження. Встановивши, що право на проживання у квартирі, яка є предметом іпотеки має малолітня ОСОБА_12 , приватний виконавець Мілоцький О.Л. звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації та просив надати дозвіл на продаж квартири, на що остання відмовила у наданні дозволу на продаж квартири. Приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме ТОВ «Експертна служба України», яку зобов`язано надати висновок, звіт про оцінку майна, визначити вартість майна боржника, згідно з якою вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 13.09.2019 визначено у розмірі 842 112 грн. Приватний виконавець Мілоцький О.Л подав до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештовано майна - вищевказаної квартири зі стартовою ціною 842 112 грн. Відповідно до протоколу № 439619 прилюдні торги призначені на 28.10.2019 зі стартовою ціною не відбулись. Відповідно до протоколу № 448649 повторні прилюдні торги, що були призначені на 28.11.2019 зі стартовою ціною 673 689,60 грн. відбулися. Переможцем визнано відповідача ОСОБА_4 , який пізніше підписав протокол з заступником Генерального директора ДП «Сетам» Ворнік М.Г., та сплатив на користь приватного виконавця Мілоцького О.Л. суму коштів за придбаний предмет іпотеки, останнім при цьому було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки ВП № НОМЕР_2, який є підставою для подальшого оформлення права власності на квартиру. 03.12.2019 приватним нотаріусом Міндель І.В. відповідачу ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право власності на квартиру квартири АДРЕСА_1 . В зв`язку з чим позивач вважає, що підставами для задоволення позовних вимог є те, що купівлю продаж предмету іпотеки вчинено за 54% від ринкової вартості; реалізація квартири була проведена, незважаючи на відмову органу опіки та піклування надати згоду на реалізацію; інформаційне повідомлення про електронні торги не містило інформації про права третіх осіб щодо предмету іпотеки. Згідно з висновком про незалежну оцінку майна, проведену ТОВ «Верітас Епрайзер» на замовлення власника ОСОБА_13 , станом на 06.06.2019 ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 1 248 695 грн. Звіт є дійсним протягом 6 місяців, тобто був дійсним станом на 23.09.2019. Позивач ОСОБА_3 ще до реалізації предмета іпотеки звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця Мілоцького О.Л.

Представник відповідача ДП «Сетам» - адвокат Ганчук Г.В. скористався правом надання відзиву (т.1 а.с.96-104), у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, при цьому зазначає, що ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - предмету іпотеки: квартири АДРЕСА_1 за номером лоту № 384922 (уцінений лот №376874). Оскаржувані торги відбулися 28.11.2019 з визначенням переможця - учасника № 16, який запропонував за лот найвищу ціну, про що було складено протокол № 441780. Приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було сформовано та направлено до ДП «Сетам» заявку на реалізацію квартири у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2. Електронні торги з реалізації вищезазначеного майна відбулись відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, відповідно до якого ДП «Сетам» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Відповідно до пункту другого розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця, а відповідно до абзацу четвертого пункту четвертого розділу ІІ Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач вказує на порушення приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, однак дані дії останнього не стосуються Правил проведення електронних торгів, передбачених Порядком та мають самостійний характер. Представник також зазначає, що одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, однак позовна заява ґрунтується на ніби то порушеннях приватного виконавця, а не порушеннях норм Порядку під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних права Позивача у результаті проведення електронних торгів. З приводу порушення, щодо необхідності отримання дозволу органу опіки та піклування на передачу майна на реалізацію, представник відповідача зазначає, що відповідно до інформації, зазначеної в договорі іпотеки №79848/2 Іпотекодавець свідчив, що діти у віці до 18 року не проживають та не зареєстровані в квартирі, яка є предметом іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстав невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Відповідач вважає, що позивачем не доведено факту порушення Правил проведення електронних торгів, впливу такого порушення на результат торгів, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача приватного виконавця Мілоцького О.Л - адвокат Гуримський О.В. скористався правом надання відзиву (т.1 а.с.127-138), у якому вказує, що з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, при цьому зазначає, що дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника, опис та передання на реалізацію у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Проте, позовні вимоги ґрунтуються виключно на визнанні дій приватного виконавця неправомірними та не містить жодного посилання на порушення правил проведення електронних торгів. Щодо посилання позивача на реєстрацію в квартирі малолітньої дитини, представник зазначає, що виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження» а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку». Вказані закони не містять права та обов`язку приватного виконавця у випадках з`ясування реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою нерухомого майна, що є предметом стягнення, отримувати згоду органу опіки та піклування на відчуження нерухомого майна. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 є бабою, а не матір`ю малолітньої, яка проживає як член сім`ї власника у квартирі, а тому для передання квартири на реалізацію згоди органу опіки та піклування не потребувалося, малолітня дитина мала право лише на проживання у квартирі до її реалізації на електронних торгах. Крім того, на момент укладення договору іпотеки 16.02.2016 року неповнолітня ОСОБА_12 не була зареєстрована у квартирі переданій в іпотеку, а була зареєстрована лише у 2018 році, тобто після укладення договору іпотеки, в порушення застережень іпотечного договору та без згоди іпотеко держателя. Щодо посилання позивача, про не зазначення у Заявці НОМЕР_1 на реалізацію арештованого майна інформації про наявність зареєстрованих у вказаній квартирі осіб, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідач зазначає що, інформація про місце реєстрації осіб відноситься до персональних даних право на поширення яких здійснюється за згодою суб`єкта персональних даних. Вищевказані особі не є ні учасниками, ні сторонами виконавчого провадження, а тому розповсюджування персональних даних про вказаних осіб призвело б до порушення приватним виконавцем ЗУ «Про захист персональних даних». Крім того, вказана заявка не створює для боржника жодних правових наслідків та не впливає на вартість майна. Щодо посилання позивача про визначення вартості квартири, представник вказує на наступне, що згідно постанови про арешт майна боржника НОМЕР_1 винесена виконавцем 27.11.2018 жодних заяв про узгодження вартості майна відповідно до ч.2 ст. 57 ЗУ «Пров виконавче провадження» сторонами виконавцю не надавалися, тому 13.09.2019 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, при цьому дана постанова була направлена позивачу 13.09.2019, а також направлено повідомлення про оцінку майна. Таким чином, боржник був обізнаний, щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, щодо вартості майна та прийняття ДП «Сетам» предмета іпотеки на реалізацію з визначенням початкової ціни майна. Посилання позивача на замовлений ним Звіт від 06.06.2019 є безпідставним та не може бути належним доказом оскільки: даний звіт складений без згоди стягувача; даний звіт не був наданий та долучений сторонами виконавчого провадження до матеріалів виконавчого провадження; експерт (оцінювач), що складав та підписував вказаний звіт не був залучений до проведення виконавчих дій; вказаний звіт не містить інформацію про його реєстрацію у Фонді держмайна України, тому представник відповідача - адвокат Гуримський О.В. вважає, що вказаний звіт не є належним та допустимим доказом у визначенні вартості майна, а є самостійним документом, який складений на замовлення позивача та без погодження стягувача. Окрім того, звіт містить застереження, що зазначена у ньому вартість майна визначена за умови, що вона не обтяжена борговими зобов`язаннями, а також не враховує будь-які інтереси третіх осіб.

Відповідач ОСОБА_4 також скористався правом надання відзиву (т.1 а.с.145-149), де вказано, що вимоги позивача вважає такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи вказане зазначає, що з огляду матеріалів долучених позивачем до позовної заяви, звіт про оцінку майна 3-кімнатної квартири від 13.09.2019 виконаний ТОВ «Експертна служба України» проводився з урахуванням примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження, для визначення початкової вартості для її реалізації, як арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, у той час як Звіт про незалежну оцінку 3-кімнатної квартири від 06.06.2019, виконаний ТОВ «Верітас Епрайзер» проводився з метою визначення вартості об`єкта оцінки з метою переоцінки заставного майна АТ «УкрСиббанк» та не враховує факт арешту і примусової реалізації зазначеного майна, наявні заборони та іпотеки в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, вимушені умови продажу,тому встановлення іншої вартості зазначеної вище квартири не доводить порушення прав позивача, оскільки ціна майна що виставляється на торги з метою примусового продажу, є відмінною від ринкової вартості та залежить від попиту учасників торгів. Даний факт, також підтверджується тим, що 28.10.2019 електронні торги , щодо реалізації квартири АДРЕСА_2 з початковою вартістю 842 112 грн. не відбулися. Щодо посилання позивача на реєстрацію в квартирі малолітньої дитини, відповідач зазначає, що відповідно до вимог Договору Іпотеки ОСОБА_3 не має права реєструвати та надавати дозвіл не реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки фізичних осіб без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя. Тому враховуючи, що права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_12 вчиненням оспорюваних позивачем дій приватного виконавця не порушені, то відсутні правові підстави щодо визнання недійсним та скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Циганенко О.М надано до суду письмові пояснення (т.2 а.с.247-252), в яких зазначає, що представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої вимоги, зокрема доповнено вимогою про витребування із незаконного володіння ОСОБА_4 об`єкту нерухомого майна. Вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що вимога про витребування майна може бути застосована у виключних випадках, проте не у випадку продажу майна на виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Крім того відсутні підстави для висновку, що спірне майно було відчужено особою, яка не мала на це права, а також для його витребування у відповідача як добросовісного набувача. З огляду на вищевказане, а також враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана відповідачем з прилюдних торгів, оплатно в порядку встановленому для виконання судових рішень, вона не може бути витребувана з урахуванням прямої заборони закону, що передбачена ч.2 ст.388 ЦК України, та захищає права відповідача як добросовісного набувача. До того ж, задоволення такої вимоги є неприпустимими та такими, що в результаті може призвести до порушення принципу добросовісності, рівності та справедливості, які мають бути забезпечені відповідачу.

Від представника третьої особи АТ «УкрСиббанк» - адвоката Гладиш Я.М. надійшли письмові пояснення (т.1 а.с.80-83), у відповідності до яких зазначено, що третя особа вважає вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо посилання позивача що вартість предмета іпотеки було занижено експертом, третя особа з такими доводами не погоджується, оскільки правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні визначенні Законом №2658-ІІІ, де вказано що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Отже встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. АТ «УкрСиббанк» подано приватному виконавцю виконавчого округу м.Київ Мілоцькому О.Л заяву про призначення експерта в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №754/2961/17 виданого 23.07.2018, в якій вказано що між АТ «УкрСиббанк», як іпотеко держателем та ОСОБА_3 , як іпотекодавцем згоди відносно вартості іпотеки згідно ЗУ «Про іпотеку» не досягнуто. Звіт про оцінку майна 3-кімнатної квартири АДРЕСА_2 від 13.09.2019 виконаний ТОВ «Експертна Служба України» позивачем у встановлений ЗУ «Про виконавче провадження» 10-денний строк не оскаржувався, хоча позивач був належним чином повідомлений, крім того ДП «Сетам» повідомлялось сторонам виконавчого провадження про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, за лотом №376874 з визначенням початкової ціни майна - 842 112 грн. Щодо посилання позивача на реєстрацію в квартирі малолітньої дитини, представник третьої особи зазначає, як вбачається з матеріалів справи реєстрація неповнолітньої особи була здійснена після укладення Договору іпотеки без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя, що підтверджує факт порушення Іпотекодавцем вимог договору іпотеки №7984/2 від 16.02.20165. Договір іпотеки укладено 16.02.20169 року, а неповнолітню особу зареєстровано в іпотечній квартирі 03.05.2018 року. Крім того, вищезазначена квартира була передана в іпотеку згідно іпотечного договору з метою належного забезпечення кредитних зобов`язань, а іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на підставі рішення суду. Таким чином, неповнолітня ОСОБА_12 мала право лише на проживання в квартирі АДРЕСА_2 до передачі даної квартири на реалізацію. В зв`язку з вищевказаним, представник третьої особи просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Паламарчуком М.А. надано до суду додаткові пояснення (т.3. а.с 164-170), в яких зазначає, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів. Щодо заниженої стартової ціни аукціону, представник вказує, що оголошення аукціону з продажу майна за заниженою стартовою ціною з реалізації спірної квартири звузило коло потенційних учасників аукціону, чим в свою чергу порушено права боржника очікувати, що від реалізації предмету іпотеки буде отримано грошових коштів у розмірі мінімум 70 % від ринкової вартості предмету іпотеки. Встановлення стартової ціни, що є надмірно заниженою у порівнянні з ринковою не дозволило залучити до участі в проведені аукціону розширеного кола потенційних покупців та перешкодило конкуренції під час проведення аукціону. Крім того ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 03.08.2020, яку було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2021 та постановою Верховного суду від 29.11.2021, відповідно до якої, визнано недійсною оцінку майна, визначену у Звіті про оцінку нерухомого майна а саме квартири АДРЕСА_2 , проведену ТОВ «Експертна служба України» станом на 13.09.2019 у межах процедури виконавчого провадження. При цьому АТ «УкрСиббанк» в поясненнях висловив доводи суть яких зводиться до того, що початкова вартість квартири як арештовано майна є нижчою від ринкової вартості та примусова реалізація повинна відбуватися зі стартовою ціною іпотеки відразу із застосуванням понижуючих коефіцієнтів з огляду на наявність арештів. Приватний виконавець у поданому відзиві та відповідач ОСОБА_4 у відзиві висловили позицію аналогічну із АТ «УкрСиббанк» та також вважають, що занижена початкова вартість предмету іпотеки як арештованого майна відповідає змісту ЗУ «Про іпотеку». Тому сторона позивача вважає такі доводи безпідставними та такими, що суперечать ЗУ «Про іпотеку». Щодо доводів відповідача ОСОБА_4 про його добросовісність, представник позивача зазначає, що не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо вона знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону. Вказане підтверджується тим, що під час розгляду справи представники ОСОБА_4 неодноразово зазначили суду, що причиною участі у аукціоні останнього стала виключно знижена стартова ціна аукціону, тобто останній розумів, що умови цінової пропозиції приватного виконавця та ДП «Сетам» є нерозумними, однак при цьому ОСОБА_4 проявив бездіяльність та маючи змогу отримати інформацію як від приватного виконавця, так і з публічного доступу до реєстру судових рішень щодо скарги ОСОБА_3 не вчинив цього, та при цьому прийнявши в якості єдиного учасника участь у аукціоні із явно зниженою стартовою ціною діяв недобросовісно.

В судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові та додаткових поясненнях.

В судових засіданнях представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на викладене у відзивах та поясненнях.

В судове засідання, представник третьої особи АТ «УкрСиббанк» та приватний нотаріус Міндель І.В не з`явилися, про розгляд справи повідомлялась належним чином, при цьому представник АТ «УкрСибибак» надали письмові пояснення, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог..

Процесуальні дії та рішення суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду від 18 червня 2020 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на кв. АДРЕСА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мілоцькому О.Л. у задоволенні клопотання про зупинення провадження - відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду від 19 серпня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Паламарчука М.А. про призначення судово-економічної експертизи, - відмовлено.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Циганенко О.М., про витребування доказів, - задоволено.

Витребувано з Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації інформацію стосовно періоду реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 .

Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське Бюро технічної інвентаризації» інформацію стосовно власників нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін.

16 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 778 418,06 грн. строком до 16.09.2037 року.

Відповідно до п.3.1 вказаного кредитного договору, у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передається квартира АДРЕСА_1 , яка належить позичальнику на праві власності.

16.02.2016 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки № 79848/2, за яким позичальник передала банку в іпотеку кв. АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2008.

26.11.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2961/17, виданого 23.07.2018 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 (змінила прізвище на ОСОБА_7 ) на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 916 435,57 грн.

20.12.2018 приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про опис та накладення арешту на квартиру.

Під час виконавчих дій приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. встановлено, що право на проживання в квартирі, яка є предметом іпотеки, має малолітня ОСОБА_12 , 2018 року народження.

Приватний виконавець Мілоцький О.Л. звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації з проханням надати дозвіл на продаж квартири.

05.04.2019 Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації відмовила приватному виконавцю Мілоцькому О.Л. у надані дозволу на продаж квартири АДРЕСА_2 .

Приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме ТОВ «Експертна служба України», яку зобов`язано надати висновок, звіт про оцінку майна, визначити вартість майна боржника, згідно з якою вартість кв. АДРЕСА_2 станом на 13.09.2019 визначено у розмірі 842 112 грн.

23.09.2019 приватний виконавець Мілоцький О.Л. подав до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештовано майна - вищевказаної квартири зі стартовою ціною 842 112 грн.

Відповідно до протоколу №439619 прилюдні торги призначені на 28.10.2019 зі стартовою ціною не відбулись.

Відповідно до протоколу № 448649 повторні прилюдні торги, що були призначені на 28.11.2019 зі стартовою ціною 673 689,60 грн. відбулися. Переможцем визнано ОСОБА_4 .

29.11.2019 приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки іпотеки ВП НОМЕР_2, який є підставою для подальшого оформлення права власності.

03.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель І.В. було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_2 .

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України )

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009р. у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Як встановлено судом, у провадженні приватного виконавця Мілоцького О.Л. перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2961/17, виданого 23.07.2018 на виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором від 16 лютого 2016 в розмірі 916 435,57 грн.

Частиною 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Порядок реалізації арештованого майна затверджений наказом МЮ України № 2831/5 від 29 вересня 2016р. (далі по тексту - Порядок № 2831/5).

Відповідно до розділу 1 Порядку № 2831/5 електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи передбачені законодавством особливості щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Викладене узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.

Отже, у відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, між сторонами внаслідок укладення правочину купівлі-продажу виникли відповідні цивільні права та обов`язки.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом з тим, оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених чинним на день проведення торгів Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016р. № 2831/5.

Крім цього, Верховний Суд України в постановах від 17 грудня 2014р. (справа №143цс14), від 18 листопада 2015р. (справа №6-1884цс15) та від 13 квітня 2016р. (справа №6/2988цс15) вказав, що головною умовою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Підставою для визнання електронних торгів недійсними також є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком № 2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. було затверджено Порядок реалізації арештованого майна, яким визначено правила проведення прилюдних електронних торгів.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Таким чином, дії державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012р. у справі № 6-116цс12, та постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 490/5475/15 та від 02 травня 2018р. у справі № 910/10136/17.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійних спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Щодо посилання позивача на визначення вартості майна.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-XIV, втратив чинність відповідно до Закону №1404-VIII від 02.06.2016) Визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державни виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про цінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (п.1 р.ІІ Порядку).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби (п.2 р.ІІ Порядку).

Як передбачено ч.ч. 2, 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржити результати оцінки майна та порядок їхнього оскарження до передачі майна на реалізацію.

Частиною 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного суду у постанові № 914/881/17 від 13.03.2018, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом, чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

У відповідності до постанови Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, вчинила відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Посилання сторони позивача на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 03.08.2020, яку було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2021 та постановою Верховного суду від 29.11.2021, відповідно до якої, визнано недійсною оцінку майна, суд не бере до уваги, оскільки наявність підстав для визнання недійсними торгів має встановлюватися судом саме на момент їх проведення.

Судом встановлено, що позивачем під час вчинення виконавчих дій, щодо оцінки майна не вказано на будь-які порушення норм законодавства та порядку реалізації арештованого майна, при цьому ОСОБА_3 була обізнана, щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, при цьому в десятиденний строк не оскаржили визначення вартості та оцінки майна у спосіб, передбачений законом.

Щодо посилання позивача на на реєстрацію в квартирі малолітньої дитини.

Виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно правової позиції Верховного суду №1612/2343/12 від 20.03.2019 згода органу опіки та піклування на продаж житла у якому зареєстрована дитина, але яке не належить її батькам не потрібна.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 є бабою, а не матір`ю малолітньої, яка проживає як член сім`ї власника у квартирі, а тому для передання квартири на реалізацію згоди органу опіки і піклування не потребувалося, дана згода потрібна лише при укладенні договору, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації і за умови. Що правочин вчиняється її батьками. Малолітня дитина мала право лише на проживання у квартирі до її реалізації на електронних торгах.

Відповідно до ст..20,51, 61,62 ЗУ «Про виконавче провадження» примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням судового рішення, а тому згода органу опіки та піклування на реалізацію квартир з аукціону в процесі виконання рішення суду не вимагається.

Зокрема, на момент укладення договору іпотеки 16.02.2016 неповнолітня ОСОБА_12 , 2018 року народження не була зареєстрована у квартирі, переданій в іпотеку, а була зареєстрована лише у 2018 році, тобто після укладення договору іпотеки, в порушення застережень іпотечного договору, та без згоди іпотеко держателя.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним протоколу, акту та свідоцтва

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз.12 ч.2 ст. 16 ЦК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою п.5 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.21, 6.22). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (пункти 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21).

Належним способом захисту прав і законних інтересів позивача є визнання електронних торгів недійсними, позовні вимоги про визнання недійсним та/або скасування протоколу проведення електронних торгів є неефективним способом захисту порушеного права, оскільки відновлення прав особи, яка оспорює правочин купівлі-продажу продаж майна з електронних торгів, охоплюється вимогою про визнання торгів недійсними (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 26 квітня 2023 року в справі № 545/264/20 (провадження № 61-10242св22).

Крім того, розділом Х Порядку реалізації арештованого майна Затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за № 2831/5 передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця.

Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акту про проведені електронні торги.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 викладено правовий висновок про те, що: за наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (п. 2 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.

Укладений на електронних торгах договір купівлі-продажу підлягає виконанню у порядку, визначеному розділом X Порядку реалізації арештованого майна. Покупець (переможець електронних торгів) протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно відповідно до пункту 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна.. Дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота, зазначається також у протоколі (абзац дев`ятий пункту 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна.). Правовою підставою сплати покупцем (переможцем торгів) коштів як покупної ціни за придбане майно є договір купівлі-продажу, укладений на торгах.

Після виконання покупцем (переможцем електронних торгів) свого обов`язку за договором купівлі-продажу, тобто після повного розрахунку за придбане майно, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна.). У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (п. 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна.).

Отже, видача та підписання приватним виконавцем акту про реалізацію предмета іпотеки є наслідком реалізації, останній не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог Закону. Невідповідності реалізації вимогам Закону позивачем не доведено.

Щодо позовних вимог про витребування із незаконого володіння об`єкту нерухомого майна.

28.11.2019 були проведенні прилюдні торги з реалізації лоту: квартири АДРЕСА_1 , зі стартовою ціною лота 673 689,60 грн.

Відповідач ОСОБА_4 був визнаний переможцем вказаних торгів, та на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки ВП НОМЕР_2, приватним нотаріусом Міндель І.В. було видано Свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ч.1 ст.328 ЦК Цкраїни, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З наведеної в ч. 2 ст. 328 ЦК презумпції правомірності набуття права власності вбачається, що процесуальний обов`язок доведення незаконності набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, а відтак і незаконного володіння нею покладено на позивача.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Підстави для витребування майна від добросовісного набувача наведенні в ст. 388 ЦК України. Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним

При цьому, можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч.3 ст. 388 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також фактичні обставини справи очевидним є той факт, що спірна квартира була продана відповідачу-1 за результатами проведення прилюдних торгів на виконання рішення суду.

Таким чином, майно було набуто Відповідачем оплатно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Варто зазначити, що 29 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376 цс 18 (ЄДРСРУ № 83846677) вказала, що частина друга статті 388 ЦК України захищає права добросовісного набувача, який придбав майно, примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень. Тобто, на підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.

Володілець визнається добросовісним, якщо здобуваючи річ, він не знав і не повинен був знати про те, що відчужувач речі не має права на її відчуження. У випадку, якщо володілець речі знав чи повинен був знати, що здобуває річ в особи, яка не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним. Для визнання набувача недобросовісним необхідно встановити намір чи грубу необережність, що встановлюється, виходячи із презумпції добросовісності набувача.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. 388 ЦК України держава гарантує захист права власності добросовісного набувача (особа, яка придбала майно з публічних торгів) на придбане майно тим, що таке майно не може бути витребувано у нього в разі, якщо воно було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З огляду на вищевказане, а також враховуючи той факт, що спірна квартира АДРЕСА_5 була придбана ОСОБА_4 з прилюдних торгів, оплатно в порядку встановленому для виконання судових рішень, вона не може бути витребувана з урахуванням прямої заборони закону, що передбачена ч.2 ст.388 ЦК України, та захищає права відповідача-1 як добросовісного набувача.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Основного Закону України.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 78 ЦПК України, яка встановлює ознаки допустимості доказів, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦПК Україниу відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (п.3 ч.2 ст. 49, ст. 193 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, повно та всебічно проаналізувавши обставини справи, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав не є належним та ефективним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-13, 17, 18, 76 - 82, 89, 141, 223, 230, 258, 259, 263-265, 268, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 388 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича, Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи - Акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Міндель Ірина Валеріївна, про визнання недійсним та скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та витребування з незаконного володіння об`єкту нерухомого майна, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 14.08.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон