справа № 361/5753/20
провадження № 4-с/361/20/23
У Х В А Л А

09 серпня 2023 року місто Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

за участю секретаря судового засідання Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначив, що приватним виконавцем Микитин О.С. неправомірно накладено арешт на кошти, що становлять його єдиний дохід. У зв`язку з чим, він звернувся до виконавця з клопотанням про зняття арешту з коштів та надав підтверджуючі документи, що рахунок використовується для зарахування доходу боржника. На подане клопотання приватним виконавцем Микитин О.С. направлено необґрунтовану відмову. При цьому приватним виконавцем здійснено примусове списання коштів, що становлять єдиний дохід боржника.

Звертав увагу на те, що фактично приватним виконавцем Микитин О.С. звернено стягнення на весь дохід боржника, що порушує встановлений законом ліміт. При цьому, приватний виконавець позбавив боржника, фізичну особу, можливості користування доходом під час воєнного стану, в період дії мораторію на звернення стягнення на доходи боржника.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка M.M. на підставі постанови №70538454 від 13.12.2022 року та примусовому списанні коштів з рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка М.М. на підставі платіжної інструкції №70538454/6 від 26.01.2023 року; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо незняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка М.М. (відповідь виконавця щодо розгляду звернення від 02.02.2023 року №1336); зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. зняти арешт з коштів (винести постанову про зняття арешту з коштів на рахунках боржника та направити її до АТ «Ощадбанк» на виконання), що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка M.M.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Нелюба С.А. не з`явилися, про місце та час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин О.С. та її представник адвокат Коваль Р.О. не з`явилися, про місце та час розгляду скарги повідомлялися належним чином. У письмових запереченнях проти скарги представник приватного виконавця адвокат Коваль Р.О. вказував на те, що 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Микитин О.С. виконавчий лист, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області 18 листопада 2022 року у справі №361/5753/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 грудня 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70538454 з виконання вищезазначеного виконавчого листа. Разом з цим, того ж дня постановою приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться на розрахунковому рахунку у філії АТ «Ощадбанк». У своїх зверненнях до приватного виконавця Микитин О.С. у межах виконавчого провадження №70538454 ОСОБА_1 не було наведено жодних підстав згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з відповідного рахунку, як і не надано доказів того, що відповідний рахунок може використовуватися виключно для зарахування одних цільових платежів, а не є поточним рахунком фізичної особи згідно з чинним законодавством України. З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про місце та час розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. перебуває виконавчий лист №361/5753/20 від 18 листопада 2022 року про стягнення коштів з приватного виконавця Трофименка М.М. на користь ОСОБА_2

13.12.2022 року приватним виконавцем Микитин О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70538454 та розпочато примусове виконання рішення.

13.12.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №70538454.

На виконання цієї постанови було накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, що призначений для зарахування винагороди ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк».

18.01.2023 року та 25.01.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. отримано листи АТ «Ощадбанк» від 29.12.2023 року та від 03.01.2023 року, якими повідомлено останню про режим використання рахунку боржника, включаючи повідомлення про те, що рахунок № НОМЕР_1 використовується для зарахування винагороди приватного виконавця Трофименка М.М.

31.01.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. примусово списано всі кошти з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на підставі платіжної інструкції № від 31.01.2023 року.

01.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до приватного виконавця Микитин О.С. про зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , та додав підтверджуючі документи про режим використання рахунку.

У задоволенні вищезазначеного клопотання приватним виконавцем Микитин О.С. було відмовлено листом №1336 від 02.02.2023 року.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що заявником ОСОБА_1 відкрито в АТ «Ощадбанк» рахунки для здійснення діяльності приватного виконавця, включаючи рахунок для зарахування винагороди приватного виконавця №UA0770343.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець під час здійснення своєї діяльності не може займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), інструкторської та суддівської практики із спорту та роботи в органах Асоціації приватних виконавців України) або підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремий рахунок для зарахування винагороди.

Відповідно до абз. 3 п. 1 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень основна та додаткова винагороди приватного виконавця перераховуються на рахунок приватними виконавцями для зарахування винагороди.

За приписами статті 178 Податкового кодексу України винагорода приватного виконавця є доходом приватного виконавця, тобто доходом фізичної особи.

Судом враховано, що дохід від діяльності приватного виконавця в силу законодавчих обмежень на інші види діяльності є єдиним джерелом доходу боржника і відповідно єдиним засобом існування ОСОБА_1 . Зазначений дохід зараховується на спеціально відкритий у державному банку рахунок.

Правове регулювання та умови застосування правових норм щодо порядку звернення стягнення на доход фізичної особи є тотожним зверненню стягнення на заробітну плату і регулюється, зокрема ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно частини першої статті 70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону №1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права встановлено, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату (дохід) боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати (доходу) боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із заробітної плати (доходу), і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату (доходу), що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати (доходу), що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату (дохід) боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати (доходу), є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 20 квітня 2022 року в справі №756/8815/20 дійшла висновку, що не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника (доходу) після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Поряд з цим, Велика палата Верховного Суду зазначила, що зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату (дохід), здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати (доходу), або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (доходом) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Отже, не може бути накладений арешт на кошти, що становлять заробітну плату (дохід) боржника, після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на всі кошти заробітної плати (доходу) боржника поза межами дозволених Законом України «Про виконавче провадження» розмірів відрахувань. Якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий.

Суд враховує, що в період настання спірних правовідносин та до 06.05.2023 року діяла редакція Закону України №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким вказаний розділ доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «…Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації)…».

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Враховуючи, що за змістом ч. 1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» арешт та вилучення (списання) коштів є формою звернення стягнення на майно боржника, а наведеним вище п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» було визначено пряму заборону звернення стягнення на дохід боржника у період дії воєнного стану, тому суд дійшов додаткового висновку про протиправність дій приватного виконавця Микитин О.С. щодо накладання арешту та списання коштів з належного боржнику рахунку для зарахування винагороди (доходу).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до приватного виконавця Микитин О.С. з клопотанням про зняття арешту з коштів та надавав підтверджуючі документи про режим використання рахунку № НОМЕР_1 . Більше того, до звернення ОСОБА_1 банківська установа самостійно повідомила виконавця про режим використання рахунку. Отже, в силу наведених вище норм законодавства та правових висновків Великої Палати Верховного Суду приватний виконавець Микитин О.С. зобов`язана була зняти арешт з коштів на рахунку № НОМЕР_1 на підставі звернення ОСОБА_1 або отриманих повідомлень АТ «Ощадбанк» від 29.12.2023 року та від 03.01.2023 року не пізніше наступного робочого дня, проте вказаних дій не вчинила що підтверджує, у свою чергу, протиправну бездіяльність приватного виконавця.

Також суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі №905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення».

Суд вважає, що арешт коштів на рахунку для зарахування винагороди боржника ОСОБА_1 , який здійснює діяльність приватного виконавця, не створює умов для виконання рішення суду, оскільки позбавлення боржника засобів існування зробить неможливим в подальшому отримання ним доходів та позбавить об`єктивної можливості виконувати рішення.

Посилання приватного виконавця Микитин О.С. на те, що кошти які надійшли на рахунок боржника, втрачають статус доходу та набувають статус вкладу є хибним, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20 відступила від цього висновку та визнала таку позицію помилковою. Посилання представника приватного виконавця Микитин О.С. на положення постанови Правління НБУ від 11.09.2017 №89 не можуть застосовуватись при визначенні статусу рахунку для цілей виконавчого провадження, оскільки, лише регулюють правовідносини між банком та власником рахунку.

Що стосується доводів представника приватного виконавця Микитин О.С. про те, що саме на банківську установу, де відкрито рахунок боржником, покладено повноваження щодо повернення постанови виконавця без виконання у разі визначення рахунків із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, не заслуговують на увагу, та відхиляються судом як безпідставні, оскільки, у разі недостатності наданих боржником документів для підтвердження спеціального призначення цих рахунків приватний виконавець мав би витребувати відповідну інформацію від банківських установ. При цьому, згідно з листів АТ «Ощадбанк», які були отримані приватним виконавцем, рахунок № НОМЕР_1 має цільове призначення для зарахування винагороди, тобто доходу фізичної особи. Використання вказаного рахунку для зарахування винагороди (доходу) ОСОБА_1 також підтверджується випискою по рахунку.

Крім цього, слід зазначити, що порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках платників визначений розділом V Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 року №163 (далі Інструкція).

Згідно з п. 73 Інструкції надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі документ про арешт коштів).

Надавач платіжних послуг платника повинен забезпечити прийняття до виконання документа про арешт коштів, який надійшов до нього в електронній або паперовій формі.

Надавач платіжних послуг платника, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі рахунок) платника, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів, який надійшов у цей операційний день. (п. 76 Інструкції).

Згідно з п. 77 Інструкції надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії:

1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника;

2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів;

3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.

Кошти, арештовані на рахунку платника, забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством України документів про зняття арешту з коштів.

Надавач платіжних послуг платника в разі надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого на кошти платника накладено арешт, виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку. (п. 80 Інструкції)

Платіжна інструкція розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. (пп.15 п.2 Інструкції)

Пунктом 12 Інструкції передбачено, що надавач платіжних послуг має право відмовити в прийнятті до виконання платіжної інструкції, якщо:

1) обов`язкові реквізити заповнено з порушенням вимог розділів II, IV цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції або обов`язкові реквізити, які встановлені правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг, заповнено з порушенням вимог щодо їх заповнення, установлених правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг;

2) немає супровідних документів, надання яких разом із платіжною інструкцією передбачено законодавством України, цією Інструкцією, або закінчився строк дії цих супровідних документів;

3) платіжну інструкцію подано до надавача платіжних послуг з порушенням законодавства України або не може бути виконано відповідно до законодавства України.

Надавач платіжних послуг у разі відмови в прийнятті наданої ініціатором платіжної інструкції повинен негайно повідомити про це ініціатора із зазначенням причини відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності).

З аналізу наведених правових норм слідує, що підставою для здійснення списання грошових коштів з рахунку боржника надавачем платіжних послуг є отримання останнім постанови державного виконавця про арешт таких коштів та відповідної платіжної інструкції, оформленої належним чином. Перелік підстав для відмови в прийнятті до виконання платіжної інструкції державного виконавця наведений у пункті 12 Інструкції, є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вказане свідчить, що у випадку надходження належним чином оформленої платіжної інструкції та за відсутності визначених законом підстав для відмови в її прийнятті банк, як надавач платіжних послуг, зобов`язаний здійснити її виконання в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Враховуючи те, що саме внаслідок дій приватного виконавця Микитин О.С. банком було здійснено арешт та списання коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , на який зараховується винагорода (дохід), та за наявності законодавчо визначеної прямої заборони на звернення стягнення на доходи боржника (з 26.03.2022 року по 06.05.2023 року), суд дійшов висновку про визнання таких дій приватного виконавця Микитин О.С. протиправними.

З огляду на викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до приписів статті 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 260, 353, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни щодо накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі постанови №70538454 від 13 грудня 2022 року та примусового списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 .

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни щодо незняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну повідомити Броварський міськрайонний суд Київської області та заявника ОСОБА_1 про виконання ухвали у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Сердинський