Справа № 177/1180/23
Провадження № 2/177/544/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 серпня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 10.09.2019 з 1/4 частини на 1/6 частину.

В обґрунтування заяви зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачем, їх спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася проживати з відповідачем. Судовим наказом, виданим Криворізьким районним судом Дніпропетровської області 10.09.2019 з ОСОБА_1 на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку. На сьогодні позивач не в змозі сплачувати аліменти через зміну його життєвих обставин, а саме зменшення розміру його доходів, що ставить його у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Крім того, додатково пояснив, що від іншого шлюбу у нього народилася дитина, яку він також утримує.

Відповідач до суду не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Відзиву не подано.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши докази по справі, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_4 - батько, ОСОБА_5 - мати (а.с.2).

Після укладення шлюбу 05.12.2018 ОСОБА_4 змінив прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.6).

Після укладення шлюбу 17.06.2016 ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.7).

Судовим наказом, виданим Криворізьким районним судом Дніпропетровської області 10.09.2019, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.08.2019 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 в попередньо визначеному розмірі, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як слідує зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

Аналогічне роз`яснення надане і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3.

При цього, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів.

Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного розміру відповідно до ст. 182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На підтвердження обставин зміни матеріального та сімейного становища позивачем надано довідку про доходи за 2023 рік, які він отримує у ТОВ «Арістей КР», працюючи на посаді водія навантажувача. Сума доходу за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 складає 48 430,64 грн, з яких сплачено аліменти у розмірі 19 493,35 грн (а.с.4).

Відповідно до ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено що після винесення 10.09.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки, у позивача відбулися істотні зміни у сімейному та майновому стані. Позивач має стабільний дохід. Доказів про зменшення розміру доходів, та що має на утриманні дружину та дитину, суду не надав, а тому підстав для зменшення розміру аліментів, стягуємих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, суд не вбачає.

За даних обставин суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 258-259, 263-265, 354, 355ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 16.08.2023.

Суддя: