Справа № 307/2978/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Фазикош Г.В.

з участю секретаря Савинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гангура Михайла Івановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 20 жовтня 2021 року (у складі судді Гримута В.І.) за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 про компенсацію вартості природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (надалі - Товариство) звернулося до суду з позовом у вересні 2019 р.

Просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму 225 897,08 грн., передбаченої Кодексом ГРМ компенсації вартості природного газу.

На обґрунтування позовних вимог указало, що типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, регламентовано порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягу природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

04 квітня 2019 р. працівниками Товариства під час перевірки системи газопостачання та вузла обліку на об`єкті, що належить ОСОБА_1 та здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення на ринку природного газу, яке передбачене та кваліфікується Кодексом ГРС як несанкціонований відбір природного газу - наявність несанкціонованого газопроводу (підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу).

Дане порушення належним чином зафіксовано актами про порушення від 04.04.2019 р., від 05.04.2019 р. Цими актами зафіксовано наявність несанкціонованого газопроводу, через який витрати природного газу не обліковуються за адресою.

Акт про порушення відповідно до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС 02.07.2019 р. розглянуто та задоволено комісією Товариства з розгляду актів про порушення.

Збитки, заподіяні Товариству в результаті спільних неправомірних дій ОСОБА_1 , як власника об`єкту нерухомості та ФОП ОСОБА_2 , як особи яка здійснює підприємницьку діяльність на об`єкті, характеризувалася єдністю наміру та спільною метою - несанкціонований відбір природного газу.

Отже, відповідачі здійснювали несанкціонований відбір природного газу, за наявності несанкціонованого газопроводу, відповідно до вказаних норм здійснено нарахування об`ємів (обсягів) природного газу за номінальною потужністю газового обладнання за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення 05.10.2018 по 05.04.2019.

Рішенням Тячівського районного суду від 20 жовтня 2021 р. позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на користь Товариства 225897,08 грн. і по 1694,23 грн. судових витрат.

Адвокат Гангур М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-Товариством не надано належних і допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості, а в ФОП ОСОБА_2 - здійснення підприємницької діяльності на спірному об`єкті;

-згідно з актами про порушення відповідачі не були присутні при обстеженні будинку АДРЕСА_2 , про перевірку обізнані не були, акти не підписували;

- ОСОБА_1 прописаний і проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Товариством не надано доказів наявності будь-якої протиправної поведінки відповідача, в тому числі доказів втручання у газорозподільчу систему та не доведено причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою.

У письмовому відзиві не апеляційну скаргу Товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що Товариством належним і допустимими доказами доведено наявність підстав для пред`явлення позову до відповідачів, відповідачем указаного не спростовано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

При цьому встановив, що 04 квітня 2019 р. працівниками Товариства у ресторані «Зорепад» по вулиці Визволення у с. Грушово під час перевірки системи газопостачання та вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу

Актом Товариства від 05.04.2019 р. виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме - наявність несанкціонованого газопроводу, через який витрата природного газу не обліковується.

Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовими, від 02.07.2019 р. стверджено, що розмір кількості спожитого газу становить 21520.80 м. куб., тобто 225897.08 грн.

18 червня 2019 секретар комісії по розгляду актів про порушення Товариства направив ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_4 ) лист про наявність порушення, про що складено відповідний акт, який буде розглядатися комісією з розгляду актів.

Представником Товариства 19.07.2019 р. було направлено відповідачам вимогу про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) через порушення об`єму природного газу на суму 225897.08 гривень, яка на момент розгляду справи не виконана.

Порядок та підстави забезпечення населення природним газом врегульований законами України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (надалі - Типовий договір).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ побутовий споживач - це споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору.

Водночас відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 2.1 Типового договору передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 3.2 Типового договору Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Відповідно до п/п. 5 п. 7.4 Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно з п. 8.1 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Підпунктом 4 пункту 9.1 Типового договору передбачене право оператора ГРМ припинити або обмежити розподіл природного газу споживачу у випадку несанкціонованого відбору природного газу, в порядку, передбаченому Кодексом ГРМ.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

За приписами абз. 38 п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Абзацами першим та другим пункту 1 глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.

Приписами глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача.

Акт про порушення повинна розглядати комісія з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність. Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ також установлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства.

На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населенням.

Системний аналіз наведених вище норм Кодексу ГРМ щодо відповідальності споживача за несанкціонований відбір природного газу шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу вказує на те, що з об`єктивної сторони таке порушення має полягати в активних діях, спрямованих на під`єднання (монтаж, врізання, вварення, інше приєднання) газопроводу (газового відводу, штуцеру, патрубку), який до цього не існував, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання.

Із суб`єктивної сторони таке порушення може бути вчинено лише умисно, самовільно, свідомо спрямоване на створення умов для несанкціонованого відбору природного газу.

У актах не зазначено, конкретно яким саме чином здійснювався несанкціонований відбір природного газу. Доказів того, що споживання газу здійснюється через несанкціонований відвід поза обліком лічильника суду не надано.

При цьому, в Кодексі ГРМ, термін «несанкціонований газопровід» визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Із акту про порушення № 64 від 04 квітня 2019 р., складеного на ім`я ОСОБА_3 , вбачається, що при проведенні обстеження виявлено несанкціонований газопровід, а саме - наявність природного газу в мережі.

Із акту про порушення № 78 від 05 квітня 2019 р., складеного на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що при проведенні обстежень було виявлено, що на крані порушено пломбу та пломбувальний матеріал, що дає доступ споживачу до несанкціонованого газопроводу.

Однак, указані порушення не підпадають під характеристику терміну «несанкціонований газопровід»

Відтак, суду не надано належних і допустимих доказів того, що за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено саме несанкціонований газопровід.

Також, із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки зареєстрований і проживає за адресою, відмінною від адреси, за якою складено акт про порушення ( АДРЕСА_1 ), також відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на спірний об`єкт, відтак його не можна вважати споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Товариством не надано жодних належних і допустимих доказів того, що саме ФОП ОСОБА_2 здійснює на спірному об`єкті свою підприємницьку діяльність, а сам лише факт того, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, яка до 23.10.2019 р. здійснювала підприємницьку діяльність у сфері ресторанів і надання послуг мобільного харчування (основний), не може слугувати підстав для пред`явлення вимог цивільно-правового характеру без доведення причинно-наслідкових дій.

Посилання Товариства на акт про винуватість у встановленні несанкціонованого газопроводу з огляду на те, що виявлено факт порушення на території, пов`язаній із такою особою, не відповідають положенням ст. 1166 ЦК України, ст. 61 Конституції України, ст. 76-82 ЦПК України та очевидно є недостатніми для настання цивільно-правової відповідальності.

Тому колегія суддів не приймає як підставу для задоволення позову Товариства надані останнім докази розрахунку недооблікованого об`єму природного газу та розрахунок вартості недооблікованого природного газу за відсутності доказів наявності несанкціонованого газопроводу та порушень Кодексу ГРМ.

Усупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог позивачем не надано.

За таких обставин справи, суд з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо судових витрат колегія суддів зауважує наступне.

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України).

За подачу апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 5082,69 грн., що підтверджується квитанцією від 07.02.2023 р. (а.с.158).

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1, п.п.1, 4 ЦПК України оскаржене рішення належить скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Керуючись 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1, 3, 4, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Гангура Михайла Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 2.Рішення Тячівського районного суду від 20 жовтня 2021 року скасувати. 3.У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» відмовити. 4.Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь ОСОБА_1 5082 (п`ять тисяч вісімдесят дві) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок у відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги. 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 6.Повне судове рішення складено 04 серпня 2023 р.

Судді: