Справа № 159/3355/23
Провадження № 2/159/871/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У червні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 понесені нею додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 68801,90 грн.

У обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Ковельським міськрайонним судом 13.09.2017. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні неповнолітніх дітей, а тому за рішенням суду сплачує аліменти на їх утримання. Вона самотужки, несе витрати по забезпеченню дітей одягом, взуттям, шкільними та канцелярськими приладдям, повноцінним харчуванням, оздоровленням, витрати на проїзд до навчальних закладів, сплаті рахунків за комунальні послуги. Зазначає, що її дохід не дозволяє в повній мірі забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач є дієздатним, має сталий, регулярний дохід від підприємницької діяльності.

В зв`язку з вихованням, утриманням неповнолітніх дітей вона несе додаткові витрати на їх, а тому з посиланням на ст.185 СК України просить суд ухвалити рішення відповідно до якого стягнути половину понесених нею додаткових витрат, тобто 68801,90 гривень, пов`язаних з наступним:

- витрати на лікування дітей 3797,31 грн.,

- витрати пов`язані з розвитком здібностей дітей 45409,50 грн.,

- інші додаткові витрати на дітей 88397 грн.

Загальна сума витрат становить 137603,81 грн., а тому прохає з відповідача стягнути половину суми 68801,90 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

07.07.2023 відповідачем подано відзив на позов, у якому останній зазначає, що позов визнає частково з наступних підстав.

Вважає, що має сплачувати тільки витрати за навчання в академії «ШАГ», оскільки ці витрати пов`язані з здібностями дітей. На підтвердження понесених витрат на лікування дітей позивач долучила до справи квитанції та чеки про оплату наданих послуг, проте жодних письмових доказів, що ліки придбані за рекомендацією лікарів не надано (виписки з історії хвороби, висновок ЛКК, документи що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування). Вказує на те, що придбання одягу, взуття не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні ст.185 СК України. Понесені витрати є добровільним волевиявленням матері, а токож не погоджені з ним. Вищевказані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями.

На даний час він має іншу сім`ю, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження сина. Дружина та син проживають з ним і знаходяться на повному його утриманні, що підтверджується доказами, які додані до відзиву. Окрім того, він сплачує аліменти на утримання старшого сина ОСОБА_4 . Враховуючи відсутність доходів та наявність утриманців прохає суд позов задовольнити частково, тільки в частині стягнення коштів на навчання в академії «ШАГ».

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 23 червня 2023 року.

Ухвалою судді від 26.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06.07.2023. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позові. Пояснила, що відповідач не цікавиться вихованням дітей. Крім аліментів суттєвої допомоги не надає.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала позов частково. Підтримала обставини викладені у відзиві на позов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого народилось двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб розірвано 13 вересня 2017 року.

Відповідач відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду від 21.12.2018 сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1,200 гривень на ОСОБА_5 та по 1400 грн. на ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття. Станом на 01.11.2022 заборгованість по аліментах відсутня.

Відповідач не працює з 01.06.2001, про що свідчить довідка видана Турійською селищною радою від 24.10.2022 №1567. Має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від зареєстрованого на даний час шлюбу з ОСОБА_8 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2022, відповідач сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

Предметом заявлених вимог є стягнення з відповідача половини додаткових витрат на дітей відповідно до статті 185 СК України.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Тому розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц та від 01 квітня 2019 року у справі №233/3518/17.

Із наведених вище норм законодавства, судової практики застосування ст.185 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме що стосується стягнення з відповідача половини вартості навчання в Комп`ютерній академії «ШАГ», про що не заперечував представник відповідача в ході судового розгляду.

Отже, зазначені обставини свідчать, що додаткові витрати понесені позивачем на сплату за навчання в Комп`ютерній академії «ШАГ», слід віднести до додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), а тому частково підлягають стягненню з відповідача.

Так матеріалами справи доведено, що позивачем було сплачено кошти на навчання в Комп`ютерній академії «ШАГ» та витрачено 6000 грн. Вказану суму фактично не оспорював відповідач, не заперечуючи, що діти навчаються в даній академії.

Таким чином, враховуючий майновий стан відповідача, стан його здоров`я та доходи, наявність на утриманні інших осіб, суд вважає можливими та справедливим до стягнення суми коштів, тобто половини вартості за навчання в академії, що буде становити 3000 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити виходячи з такого.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність сплати інших витрат, які вона понесла на дітей.

Придбання канцелярських інвентарів, одягу та взуття, предметом гігієни не відноситься до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами.

Приймаючи саме таке рішення про часткове задоволення позову, суд поряд з іншим враховує в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне і сімейне становище сторін та інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. У випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані частково.

Саме з таких доводів суд виходить стягуючи половину вартості за навчання а академії.

При цьому враховуються ті обставини, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей та на повнолітнього сина, який навчається, не працює, фактичного додаткового доходу не має.

Відтак, враховуючи вказані обставини по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст. ст.181, 185 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 понесені нею додаткові витрати на дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий: В`ячеслав Лесик