14.08.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/634/23
Провадження №2/533/260/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами спрощеного позовного провадження)

09 серпня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Кругловецького Ю. В.,

представника позивача (в режимі ВКЗ) - Мирка Р. О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою,

У С Т А Н О В И В

28.06.2023 представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Мирко Р. О. звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою.

На обґрунтування позову представником позивача зазначено, що позивач ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 34 712,00 грн. Передача грошей оформлено розпискою про отримання позики від 17.09.2021. За вказаною розпискою відповідач зобов`язувався повернути позивачу отриману суму грошових коштів протягом року, щомісячними платежами по 3 000,00 грн.

У визначений розпискою строк, відповідач позичені грошові кошти не повернув.

02.02.2023 та 03.02.2023 позивач ОСОБА_2 надав у борг шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення грошових кошті, однак останній ухиляється від виконання своїх боргових зобов`язань, на телефонні дзвінки не відповідає.

06.06.2023 відповідач після отриманої письмової вимоги вийшов на зв`язок та перерахував позивачу в рахунок погашення своєї заборгованості грошові кошти в сумі 2 010,05 грн.

Ураховуючи вищевикладене представник позивача прохав стягнути з відповідача грошові кошти за борговою розпискою у розмірі 34 712,00 грн та 7 989,95 грн отриманих у борг окремо, а всього в загальному розмірі 42 701,95 грн.

Судові витрати з розгляду справи покласти на відповідача.

Згідно ухвали суду від 29.06.2023 справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та і місце розгляду справи, заяву про відкладення або перенесення розгляду справи до суду не направив.

Представник позивача у судовому засіданні позов позивача підтримав та пояснив, що 17.09.2021 позивач надав, а відповідач відповідно до розписки отримав у борг грошові кошти у розмірі 34 712,00 грн. 02.02.2023 та 03.02.2023 позивач надав у борг відповідачу шляхом перерахування на картковий рахунок останнього відповідними сумами грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн та 5 000,00 грн для поховання батька відповідача.

06.06.2023 року відповідач сплатив частину боргових зобов`язань, які виникли в період часу 02.02.2023 та 03.02.2023, а саме в розмірі 2 010,05 грн. Іншу частину грошових коштів за борговими зобов`язаннями відповідач не повернув.

Окрім цього, представник позивача в судовому засіданні не заперечував те, що відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах, але 02.02.2023 та 03.02.2023 із пояснень позивача, які були надані йому як представникові, він перерахував відповідачу грошові кошти у борг для поховання батька.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов позивача визнав частково, а саме в частині заборгованості перед позивачем за борговою розпискою від 17.09.2021 із врахуванням сплаченої 06.06.2023 на картковий рахунок позивачу суми грошових коштів у розмірі 2 010,05 грн.

Щодо боргових зобов`язань, які на думку позивача виникли 02.02.2023 та 03.02.2023 позов позивача не визнав та пояснив, що тривалий час перебував з позивачем у трудових відносинах. Дійсно 02.02.2023 та 03.02.2023 позивач перерахував на його картковий рахунок грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн та 5 000,00 грн за виконану роботу. Зазначені грошові кошти в загальному розмірі 10 000,00 грн не є позикою.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за борговою розпискою від 17 вересня 2021 року у розмірі 34 712,00 грн, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наявність між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення грошових коштів підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки від 17 вересня 2021 року.

З дослідженої розписки від 17 вересня 2021 року, суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав в борг 15.09.2021 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у розмірі 34 712,00 грн готівковим способом, які зобов`язувався повернути в повному обсязі своєчасно, щомісячно, погашати по три тисячі суму боргу протягом року (а.с.11).

Оригінал розписки від 17 вересня 2019 року має підпис ОСОБА_1 .

Вищезазначена розписка складена від 17 вересня 2021 року повністю підтверджує як факт отримання ОСОБА_1 коштів за договором позики, так і його зобов`язання повернути ці кошти протягом року.

Згідно платіжного інструкції від 06.06.2023 вбачається, що відповідач перерахував, а позивач на картковий рахунок отримав грошові кошти у розмірі 2 010,05 грн (а.с. 18).

Суд, звертає увагу на те, що позивач у позові не заперечував та зазначив, що 06.06.2023 грошові кошти у розмірі 2 010,05 грн отримав від відповідача в рахунок погашення його боргових зобов`язань.

Окрім цього, суд приймає до уваги визнання відповідачем позов позивача в частині заборгованості за борговою розпискою від 17.09.2021 із врахуванням сплаченої 06.06.2023 на картковий рахунок позивачу суми грошових коштів у розмірі 2 010,05 грн.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу розписки в позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 17 вересня 2021 року.

У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю грошові кошти саме за вищезазначеним договором.

Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором від 17 вересня 2021 року, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача борг (34 712,00 грн отримані відповідачем у борг кошти - 2 010,05 грн отримані позивачем кошти в рахунок погашення боргу) у розмірі 32 701,95 (тридцять дві тисячі сімсот одну гривню дев`яносто п`ять копійок) грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів отриманим 02.02.2023 та 03.02.2023 останнім на картковий рахунок у розмірі 5 000,00 грн та 5 000,00 грн, а всього в загальному розмірі 10 000,00 грн, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно платіжного інструкції від 02.02.2023 вбачається, що позивач перерахував, а позивач отримав грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, призначення платежу: переказ власних коштів (а.с. 16).

Відповідно до платіжного інструкції від 03.02.2023 вбачається, що позивач перерахував, а позивач отримав грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, призначення платежу: переказ власних коштів (а.с. 17).

Суд, приймає до уваги твердження відповідача, що перебував у трудових відносинах із позивачем, тому отриманні кошти в загальному розмірі 10 000,00 грн від позивача є заробітною платою за виконану роботу, оскільки в графі призначення платежу зазначено лише, що позивач здійснив переказ власних коштів

Факт перебування відповідача та позивача в трудових відносинах не заперечувався представником позивача.

Отже, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що 02.02.2023 та 03.02.2023 позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача, а саме в рахунок боргу грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн та 5 000,00 грн.

Окрім цього, судом не встановлено, а позивачем та представником позивача не доведено умови та строки повернення грошових коштів.

Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачу в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн та 5 000,00 грн необхідно відмовити, оскільки судом не встановлено, а позивачем та представником позивача не доведено правові підстави для задоволення позову в частині стягнення зазначених коштів.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, за клопотанням представника позивача не вирішується питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 246, 263-268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІD паспорт № НОМЕР_1 від 19.08.2021, номер картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_3 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 23.10.1996, номер картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) за розпискою від 17 вересня 2021 року борг у розмірі 32 701,95 (тридцять дві тисячі сімсот одну гривню дев`яносто п`ять копійок) грн.

В іншій частині позивачу в позові - відмовити.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання щодо розгляду питання про судові витрати позивача на 18.08.2023 о 08 годині 20 хвилин.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений протягом п`яти робочих днів.

Повний текст рішення виготовлений 14.08.2023.

Суддя М.М. Оксенюк