Ухвала

10 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 643/10256/20

провадження № 61-10851ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотова Станіслава Давидовича про скасування нотаріальних дій по переоформленню права власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу (далі - ХМНО) Харківської області Клопотова С. Д., в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 49362414 від 25 жовтня 2019 року Приватного нотаріуса ХМНО Харківській області Клопотова С. Д. про реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка придбана на підставі договору дарування від 13 грудня 2004 року, а не за кредитні кошти. Разом з позивачем у квартирі проживають та зареєстровані ОСОБА_2 , 2004 року народження, ОСОБА_3 , 2013 року народження, ОСОБА_4 , 2006 року народження, та ОСОБА_5 . Позивачем надано в іпотеку АТ «Альфа Банк» вищевказану квартиру згідно з договором іпотеки від 28 липня 2007 року в забезпечення наданих ОСОБА_6 договорів про надання валютних кредитів на загальну суму 100 000,00 дол. США. У договорі визначено, що квартира використовується як місце постійного проживання позивача та членів його родини. Позивач про укладання цього договору дізнався у червні 2020 року, оскільки не розуміє української мови та не читає її. Договором не передбачено право іпотекодержателя здійснювати реєстрацію прав власності на предмет іпотеки, не зазначено, яке саме житлове приміщення повинно надати позивачу у випадку переоформлення прав власності на квартиру. 04 травня 2020 року до квартири прийшли невідомі особи та почали демонтаж замка на дверях з метою виселення мешканців. Після приїзду поліції, невідома особа, яка в подальшому назвалася працівником АТ «Альфа Банк» сфотографувала квартиру та написала зобов`язання щодо звільнення квартири до 30 червня 2020 року. В подальшому, після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що 25 жовтня 2019 року приватний нотаріус прийняв рішення про державну реєстрацію права власності, яким перереєстровано квартиру на ТОВ «Кредитні ініціативи». Проте, без наявності доказів отримання позивачем та ОСОБА_6 вимог за кредитним договором про сплату боргу, без наявності повідомлень про їх відправлення та одержання, без оцінки квартири, нотаріальної згоди позивача на відчуження квартири в порушення вимог чинного законодавства, 22 червня 2019 року зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на квартиру позивача.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 08 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 49362414 від 25 жовтня 2019 року приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Клопотова С. Д. про реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

У липні 2023 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Кредитні ініціативи» на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено у розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру, а саме скасування рішення нотаріуса про реєстрацію права власності.

Московський районний суд міста Харкова ухвалою від 06 липня 2020 року визнав цю справу малозначною.

Підстав вважати, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, немає.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказана справа є малозначною та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник посилається на підпункти «а», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджувані питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд відхиляє посилання заявника, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Як зазначено вище, ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 06 липня 2020 року відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

20 липня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із запереченням про розгляд вищевказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно до вимог частини четвертої статті 277 ЦПК України, якщо відповідач у встановлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням або залишення заяви відповідача без задоволення.

Розглянувши заяву відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для здійснення переходу від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відсутні, а тому ухвалою від 22 липня 2020 року залишив заяву без задоволення.

З урахуванням викладеного, аргументи касаційної скарги про наявність підстав для перегляду малозначної справи з підстав, передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотова Станіслава Давидовича про скасування нотаріальних дій по переоформленню права власності на житло відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак