Справа № 22-150/1999
Провадження № 22-з/811/133/23 Доповідач в 2-й інстанції Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого-судді: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`ясненняухвали Львівського обласного суду від 15.02.1999 року у справі № 22-150/1999 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного управління статистики про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.05.1998 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Львівського обласного управління статистики та стягнуто з відповідача на її користь 112 149 грн шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я, та судові витрати.

Стягнуто з Львівського обласного управління статистики в користь ОСОБА_1 2 550 грн моральної шкоди, яку ухвалено стягувати щомісячно в розмірі 185 грн.

Ухвалою Львівського обласного суду від 15.02.1999 року касаційну скаргу Львівського управління статистики задоволено часково, змінено частково рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22.05.1998 року та ухвалено стягувати з Львівського обласного управління статистики в користь ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.1998 року по 01.10.2000 року щомісячно 38 грн 50 коп., проводячи перерахунки у відповідності до вимог п. 28 Правил відшкодування шкоди та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

22.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про роз`яснення судового рішення у справі, в якій просила роз`яснити резолютивну частину ухвали Львівського обласного суду від 15.02.1999 року щодо порядку застосування мінімальної заробітної плати, розмір якої зазначено в описовій частині ухвали суду та у виконавчому листі, при нарахуванні їй щомісячних відшкодувань.

Заяву обгрунтовувала тим, що в ухвалі Львівського обласного суду від 15.02.1999 року взято за основу щомісячне відшкодування їй шкоди в сумі 38 грн 50 коп., виходячи із наказу № 65 від 28.07.1998 року по Львівському управлінню статистики, а саме в розмірі 38 грн 50 коп з урахуванням підвищення розміру мінімальної зарплати, що становить 70% від 55 грн - мінімальної заробітної плати станом на 01.07.1998 року. У виданому їй судом першої інстанції виконавчому листі зазначено «стягувати з Львівського обласного управління статистики в користь ОСОБА_1 щомісячні платежі в період з 01.08.1995 року по липень 1997 року, а починаючи з 01.11.1998 року по 01.10.2000 року і до наступного переосвідування, стягувати щомісячно по 38 грн 50 коп., а це 70 % від 55 грн - мінімальної зарплати, проводячи перерахунки у відповідності до вимог п. 28 Правил відшкодування шкоди та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Однак, ухвала Львівського обласного суду від 15.02.1999 року не виконується відповідачем, внаслідок чого порушується її конституційне право на соціальний захист. Крім того, Правила відшкодування шкоди втратили чинність у 11.07.2001 році. Відтак, вважає, що ухвала Львівського обласного суду від 15.02.1999 року підлягає роз`ясненню, оскільки така містить в собі незрозумілості, що ускладнює реалізацію зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України розгляд заяви про роз`яснення судового рішення проводиться без виклику учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Відтак, згідно зазначеної норми закону та роз`яснень щодо її застосування, роз`ясненню підлягає рішення суду, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, а ухвали суду роз`ясненню не підлягають.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Також, виходячи із системного тлумачення положень ст. 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом. Своїм правом в свій час позивачка скористалась і судове рішення першої інстанції було предметом дослідження як суду апеляційної , так і касаційної інстанції. При цьому, аргументи, які зазначає сторона були викладені і в тексті касаційної скарги , скерованої в адресу Верховного Суду України.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення ухвали Львівського обласного суду від 15.02.1999 року, ОСОБА_1 просила роз`яснити мотиви ухваленого рішення,. Також заявнику є незрозумілим процес виконання рішення, а саме щодо порядку застосовування мінімальної заробітної плати при нарахуванні їй щомісячних відшкодувань. ОСОБА_1 у заяві про роз`яснення судового рішення фактично ставить нові вимоги, у разі задоволення яких буде змінено зміст ухваленого рішення суду, яке набрало законної сили, що є недопустимим. При цьому, колегія суддів враховує, що резолютивна частина ухвали Львівського обласного суду від 15.02.1999 року є чіткою та зрозумілою.

Враховуючи, що в ухвалі Львівського обласного суду від 15.02.1999 року немає протиріч та недоліків, що усуваються шляхом їх роз`яснення, а заявник просить роз`яснити мотиви ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду слід відмовити, оскільки наведені у заяві про роз`яснення рішення суду доводи зводяться до незгоди заявника із судовим рішенням.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст ухвали складено - 10 серпня 2023 року.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`ясненняухвали Львівського обласного суду від 15.02.1999 року у справі № 22-150/1999 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного управління статистики про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра