Житомирський апеляційний суд
Справа №569/9806/21 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л.М.
Категорія 83 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Зінчук Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №569/9806/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркол», про звільнення майна з податкової застави

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області. Просив: скасувати (припинити) обтяження у вигляді податкової застави, що було зареєстровано на підставі акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави №16185627, зареєстроване 16 березня 2017 року стосовно транспортного засобу КРАЗ 65032, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий; звільнити автомобіль марки КРАЗ 65032, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий з податкової застави; виключити запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо перебування транспортного засобу КРАЗ 65032, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16 грудня 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» проведені електронні торги арештованого майна з реалізації автомобіля КРАЗ 65032, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Він став переможцем торгів та придбав вказаний автомобіль за ціною продажу 168 715 грн. Із листа Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС від 17 липня 2020 року дізнався, що придбаний ним із електронних торгів автомобіль знаходиться у податковій заставі, яка накладена 16 березня 2017 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області, в якості забезпечення сплати податкового зобов`язання ТзОВ «Маркол». Указане обтяження рухомого майна немає жодного відношення до нього як нового власника транспортного засобу. Вважає, що у фіскального органу відсутні правові підстави на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна як такого, що перебуває у податковій заставі, оскільки він не може відповідати за зобов`язаннями ТзОВ «Маркол». Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, у зв`язку з чим дії контролюючого податкового органу з внесення зазначеного транспортного засобу до податкової застави після того, як вже було зареєстроване обтяження, є неправомірним.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 19 жовтня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркол», як третю особу (а.с.80).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 лютого 2019 року в справі №813/4551/17, за наявності декількох зареєстрованих обтяжень одного й того ж рухомого майна пріоритет має те обтяження, що зареєстроване раніше. Так, у ситуації, яка склалася, арешт був накладений раніше, ніж була зареєстрована податкова застава. Застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 05 лютого 2020 року в справі №761/3615/19). Зважаючи, що йому не було відомо про наявність зареєстрованого обтяження у виді податкової застави, він є добросовісним набувачем, який на законних підставах має намір використовувати куплене на торгах майно. Крім того, хоча ДП «Сетам» 16 грудня 2019 року проведені електронні торги з реалізації арештованого майна, що належало на праві власності ТзОВ «Маркол», серед якого був транспортний засіб автомобіль марки КРАЗ 65032, який він придбав за ціною продажу 168 715 грн. та став переможцем торгів щодо вищевказаного лоту (автомобіля), але він не може здійснити реєстрацію автомобіля через перебування транспортного засобу в податковій заставі, яка накладена 16 березня 2017 року ГУ ДФС у Житомирській області №16185627, правонаступником якої є ГУ ДПС у Житомирській області, на підставі акта опису майна від 28 лютого 2017 року. Отже, на момент звернення до суду першої інстанції були порушені його права, як законного власника, на отримання та вільне використання придбаного ним автомобіля, кошти за який він сплатив у повному обсязі. Також 17 липня 2020 року йому направлений для ознайомлення лист ДВС про те, що автомобіль перебуває у податковій заставі, яка накладена 16 березня 2017 року ГУ ДФС у Житомирській області №16185627 на підставі рішення заст. начальника ГУ ДФС у Житомирській області від 25 січня 2017 року №73 та акта опису майна від 28 лютого 2017 року. Податкова застава накладена лише на автомобіль, який він придбав із аукціону. Автомобіль перебував та перебуває в заставі на користь ПАТ «КБ Преміум», боржник ТзОВ «Маркол», згідно з договором застави рухомого майна від 03 березня 2012 року, який посвідчений у нотаріальному порядку. На виконанні у Новоград-Волинському міськрайонному відділі ДВС перебували виконавчі провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 29 січня 2015 року щодо звернення стягнення на заставне майно у справі №910/10301/14. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрований арешт рухомого майна від 07 травня 2015 року за №15337233 згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07 травня 2015 року №40577045, виданої відділом ДВС Новоград-Волинського МРУЮ на заставне майно автомобіль, який раніше належав ТзОВ «Маркол» на користь ПАТ КБ «Преміум», яке було описано та передано на реалізацію, а згодом реалізовано на прилюдних електронних торгах «СЕТАМ» згідно з актом про проведені торги від 28 грудня 2019 року, де він став переможцем. Вважає, що накладене податківцями обтяження від 16 березня 2017 року до нього не має відношення, бо він є новим власником, який купив цей автомобіль на електронних торгах. Вважає, що контролюючий орган не має права здійснювати з його майном (автомобілем КРАЗ 65032) будь-які операції або обтяжувати його, складати будь-які документи, направлені на його обтяження. Крім того, відповідач із моменту накладення податкової застави не вчинив жодних дій для погашення податкового боргу ТзОВ «Маркол». Він звертався зі скаргами до ГУ ДПС у Житомирській області та ДПС України, але йому у скасуванні податкової застави на автомобіль відмовлено. Вважає відмови безпідставними, враховуючи, що він не може відповідати за зобов`язаннями ТзОВ «Маркол» та вимушений звертатися до суду за захистом його прав, як власника майна. Відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу. Така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку. Автомобіль, який він придбав на електронних торгах, є його власністю. Обтяження поділяються на публічні та приватні. До публічних обтяжень належать, зокрема, податкова застава; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом. Публічне обтяження підлягає реєстрації. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Наполягає на тому, що дії податкового органу з внесення автомобіля в податкову заставу після того, як був накладений на це рухоме майно арешт державною виконавчою службою та зареєстроване обтяження, є неправомірними та він на момент придбання транспортного засобу, як новий власник, не знав про наявність обтяження у виді податкової застави і є добросовісним набувачем майна.

Відповідач Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що ТзОВ «Маркол» є власником спірного транспортного засобу та перебуває на обліку як платник податку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області. Згідно з даними інформаційної системи органів ДПС за платником податків ТзОВ «Маркол» обліковується податковий борг. Ураховуючи наявність податкового боргу, ГУ ДПС у Житомирській області наклало обтяження на рухоме майно платника податків, яке зареєстроване у Державному реєстрі. Податковим керуючим ГУ ДФС у Житомирській області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Житомирській області, 28 лютого 2017 року описано в податкову заставу рухоме майно ТзОВ «Маркол», а саме: автомобіль КРАЗ модель 65032, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий, номер шасі НОМЕР_1 на суму 117 800 грн. Відповідно до пункту 93.1 ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна. При цьому, підставою для звільнення майна з податкової застави є відповідний документ, що засвідчує закінчення подій, наявність яких зумовили виникнення права податкової застави. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 93.1.5 пункту 93.1 ст.93 ПК України. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до ст.95 ПК України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. На час проведення торгів/укладення договорів про купівлю-продаж спірного майна, це майно перебувало у податковій заставі. Кошти, отримані від реалізації заставного майна, на погашення податкового боргу не спрямовувалися. ТзОВ «Маркол» податковий борг не сплачено та наразі обліковується податковий борг. Отже, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. Наполягає на тому, що оскільки на момент відчуження транспортного засобу в 2019 році обтяження податковою заставою вже було зареєстроване у 2017 році, то позивач, який придбав автомобіль, мав можливість перевірити це обтяження, а тому, на переконання відповідача, відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС у Житомирській області порушило права ОСОБА_1 .

Від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркол» відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління ДПС у Житомирській області Діброва Л.О. апеляційну скаргу не визнала, просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. ТзОВ «Маркол» про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно належним чином. Судова повістка направлена юридичній особі на офіційну електронну пошту (а.с.164). Третя особа про причину неявки свого представника не сповістила, клопотання про відкладення розгляду справи не спрямовувала. У разі неповідомлення про причину неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За загальним правилом участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в повному обсягу, суд першої інстанції виходив із того, що податкова застава була зареєстрована 16 березня 2017 року, а спірний транспортний засіб був придбаний позивачем на електронних торгах 28 грудня 2019 року, тобто після внесення відомостей про обтяження, а також не встановлені визначені ст.93 ПК України обставини звільнення майна з податкової застави. Крім того, під час дії податкової застави ні власник, ні особи, які вважають себе власниками майна, що перебуває у податковій заставі, без дозволу податкового органу не можуть вчиняти дії щодо цього майна.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Із листа Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 17 липня 2020 року №18.25-17/20/2020/46988 убачається, що автомобіль КРАЗ модель 65032, тип ТЗ самоскид-С, 2007 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у заставі на користь ПАТ «КБ «Преміум», боржник ТзОВ «Маркол», згідно з договором застави рухомого майна від 03 серпня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довгополю Т., реєстровий номер 1450 (а.с.6).

На виконанні у Новоград-Волинському міськрайонному відділі ДВС перебувало виконавче провадження №50961135 із виконання наказу Господарського суду м. Києва від 29 січня 2015 року №910/10301/14 щодо звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з витягом із Державного реєстру обтяжень рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрований арешт рухомого майна від 07 травня 2015 року за №15337233 (публічне обтяження) відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №40577045, винесеної 07 травня 2015 року державним виконавцем Новоград-Волинського МРУЮ Марчук К.С., на заставне майно автомобіль КРАЗ модель 65032, тип ТЗ самоскид-С, 2007 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТзОВ «Маркол», на користь ПАТ «КБ «Преміум», яке було описано та передано на реалізацію.

Проте, 28 лютого 2017 року податковим керуючим складений акт опису майна, яким до податкової застави переданий КРАЗ модель 65032, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий, номер шасі НОМЕР_1 вартістю 117 800 грн. (а.с.44).

За положеннями підпункту 14.1.155 пункту 14.1 ст.14 ПК України податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом, а пунктами 88.1, 88.2 ст.88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.8 ст.89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Як убачається із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкова застава на спірний транспортний засіб зареєстрована 16 березня 2017 року, реєстраційний номер 16185627 , - публічне обтяження (а.с.46).

Із протоколу №454009 слідує, що Державним підприємством «Сетам» 16 грудня 2019 року проведені електронні торги з реалізації спірного транспортного засобу (лот 391905), переможцем у яких визнаний ОСОБА_1 , який придбав автомобіль КРАЗ 65032, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір бежевий, за 168 715 грн (а.с.20-21).

28 грудня 2019 року державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС виданий акт про проведені електронні торги (а.с.18-20). Кошти від реалізації транспортного засобу перераховані стягувачу. Акт про проведені електронні торги є підставою для подальшого оформлення права власності на вищезазначене майно. Проте, перебування у податковій заставі купленого позивачем на електронних торгах автомобіля перешкоджає йому перереєструвати цей транспортний засіб та здійснювати його експлуатацію, тобто розпоряджатися автомобілем, чим обмежуються його права власника та добросовісного набувача, оскільки належними та допустимими доказами іншого не доведено та презумпція добросовісності не спростована.

Разом із пунктом 90.1 ст.90 ПК України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до частини першої ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

За змістом ст. 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічними є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

До публічних обтяжень належить, зокрема, податкова застава, а також накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом (п.п.1 та 5 частини першої ст.37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

За таких обставин, податкова застава, а також арешт, накладений органами державної виконавчої служби, є публічним обтяженням.

Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації у Державному реєстрі.

Публічне обтяження ДВС на спірний автомобіль зареєстроване у Державному реєстрі 07 травня 2015 року №15337233 (арешт), а публічне обтяження податкового органу на спірний транспортний засіб зареєстроване у Державному реєстрі 16 березня 2017 року №16185627 (податкова застава).

За змістом ст.39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Із огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 придбав автомобіль, який є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах та правомірність цього продажу (правочину) не оспорюється, обтяження на спірний автомобіль зареєстроване державною виконавчою службою раніше (05 травня 2015 року), ніж зареєстрована податкова застава (16 березня 2017 року), обидва обтяження є публічними, на момент придбання автомобіля з прилюдних торгів позивачу не було відомо про наявність обтяження у виді податкової застави та він вважається добросовісним набувачем, а тому необхідно звільнити спірний автомобіль з-під податкової застави, оскільки ОСОБА_1 не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна - ТзОВ «Маркол». Податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як ОСОБА_1 не є боржником зі сплати податків, правомірно придбав автомобіль на прилюдних торгах, а боржником є ТзОВ «Маркол». При цьому правомірність продажу автомобіля на прилюдних торгах ніким не оспорювалося.

Відповідно до ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким задовольняє позов частково, звільняючи автомобіль марки КРАЗ 65032, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.р. НОМЕР_2 , бежевого кольору, з-під податкової застави. Інші позовні вимоги про скасування (припинення) обтяження у вигляді податкової застави та виключення запису у Державному реєстрі про перебування авто у податковій заставі задоволенню не підлягають із огляду на ефективність способу поновлення порушеного права.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша ст.60 ЦПК України).

За змістом ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій ст.62 ЦПК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст.141 ЦПК України).

За положеннями частин першої та третьої ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята ст.137 ЦПК України).

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

У позовній заяві означено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, яка буде понесена позивачем ОСОБА_1 зокрема, на професійну правничу допомогу, становить 9 500 грн.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Бідюк Т.В. укладений 20 жовтня 2020 року договір про надання професійної правничої допомоги, підписаний акт наданих послуг від 12 липня 2022 року на суму 6 500 грн, у якому міститься детальний опис виконаних адвокатом робіт, та квитанція до прибуткового касового ордера №2122 від 12 липня 2022 року на суму 6 500 грн (а.с.69-71).

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог, що передбачено п.3 частини другої ст.141 ЦПК України. Стягується судовий збір у сумі 2 270 грн ((2 724 грн + 4 086 грн):3) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 167 грн (6 500 грн :3) (а.с.42,103).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Звільнити автомобіль марки КРАЗ 65032, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.р. НОМЕР_2 , бежевого кольору, з-під податкової застави, яка зареєстрована 16 березня 2017 року за №16185627 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

У задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь ОСОБА_1 2 270 грн судового збору та 2 167 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 08 серпня 2023 року.