Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 646/6397/21
Провадження № 6/553/100/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі виданому Ленінським районним судом м. Полтави по цивільній справі №646/6397/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат, в якій прохає зазначити дату народження повнолітнього сина після написання його прізвища, ім`я та по-батькові, а саме вказати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявлені вимоги мотивує тим, що органом державної виконавчої служби було відмовлено у прийнятті виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі дати народження сина, на утримання якого стягнуті аліменти.

Учасники процесу, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши зміст заяви про виправлення помилки у виконавчому документі, матеріали цивільної справи №646/6397/21 та перевіривши зміст виконавчого листа № 646/6397/21, виданого судом стягувачу 11.07.2023, суд вказує про наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.06.2023 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. В іншій частині позову було відмовлено. Аліменти визначено стягувати починаючи з 29.12.2021 і до закінчення сином ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

На виконання вказаного рішення суду 11.07.2023 стягувачу видано виконавчий лист № 646/6397/21, строком пред`явлення якого вказано до 29.12.2026.

Виходячи із змісту заяви ОСОБА_1 органом державної виконавчої служби було відмовлено у прийнятті виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі дати народження сина, на утримання якого стягнуті аліменти.

Так, згідно із копією повідомлення державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковальової Є.С. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, державним виконавцем повернуто виконавчий документ через відсутність у ньому дати народження повнолітнього сина ОСОБА_3 , що на думку державного виконавця, унеможливлює виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа, а саме згідно ч.1 вказаної статті у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства.

Водночас, згідно із ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Із відповідною заявою державний виконавець до суду не звертався.

При цьому, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ст.19 Закону).

Проаналізувавши наведені норми, суд наголошує, що виконавчий лист виданий на виконання судового рішення у справі 646/6397/21 відповідає вимогам до виконавчого документу, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не містить помилок, строк пред`явлення його до виконання визначено судом із досягненням повнолітньої сина заявниці 23 років 29.12.2026, крім того у рішенні суду наведені повні відомості про учасників справи, в тому числі й щодо третьої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , окрім того у відповідності до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач не позбавлений права надати органу виконавчої служби додаткові матеріали, необхідні для виконання рішення, зокрема, копію свідоцтва про народження дитини, в разі виникнення у цьому необхідності.

Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про внесення виправлень до виконавчого документа, виданого судом 11.07.2023 у справі 646/6397/21.

На підставі викладеного та керуючись ст.432 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих