КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року місто Київ.

Справа №755/1353/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10482/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року (у складі судді Слободянюк А.В., повний текст складено 24 квітня 2023 року)

та апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року (у складі судді Слободянюк А.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 , через адвоката Борисенка О.В. (ордер а.с.8,9), звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з МТСБУ на відшкодування майнової шкоди 71 568,88 грн, судові витрати, пов`язані з отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, та за проведення експертизи 1 750,00 грн. Також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн, судові витрати, пов`язані з отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, та за проведенням експертизи 1 750,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 серпня 2022 року о 14:00 год. на автодорозі Дубове-Хмельовик Броварського районну Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу «ВАЗ-2105», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу. Внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб. Водій ОСОБА_2 з місця ДТП зник, через деякий час його було затримано працівниками поліції.

Вину водія ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП встановлено постановою Баришівського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року.

Цивільно-правова відповідальність винного у даній ДТП водія транспортного засобу «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до даних МТСБУ, на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у страховій компанії АТ «ПРОСТО-страхування» (поліс АР 6141008 терміном дії з 03 травня 2022 року по 02 травня 2023 року).

Згідно звіту № 061-22 від 12 вересня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого транспортного засобу позивача, складає 71 568,88 грн. з ПДВ на запчастини. Позивач вказує, що огляд пошкодженого транспортного засобу проводився оцінювачем за участю представника МТСБУ.

Позивач вказує, що діями відповідача йому було завдано і моральну шкоду, що відобразилось на його психоемоційному стані, зокрема, позивач тривалий час перебував у знервованому стані, відчував страх, порушився сон.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 214 гривень 72 коп.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року заяву представника відповідача задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати на професійну правничу допомогу, згідно Договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року, у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 23 травня 2023 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржене рішення в частині відмови в задоволених позовних вимогах скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу аргументував тим, що рішення в оскаржуваній частині прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції неповно та однобічно з`ясував усі фактичні обставини справи.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо неможливості прийняття звіту № 961/22 від 14 вересня 2022 року, складеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , сторона позивача зазначає, що ОСОБА_1 добросовісно сприяв МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, надав всі наявні в його документи щодо ДТП та надав можливість оглянути свій пошкоджений транспортний засіб, що підтверджується наявними матеріалами справи № 86071 зареєстрованої в МТСБУ і доступними для ознайомлення в особистому кабінеті Моторного (транспортного)страхового бюро України та в тому числі протоколом огляду транспортного засобу 12.09.2022 року за участю представника МТСБУ Берегового О.М.. В зв`язку з чим посилання представника МТСБУ на те, що після встановлення винуватця ДТП Позивач не звертався з повідомленням та заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок чого МТСБУ не мало можливості в порядку ст.33 та 34 Закону № 1961-IV встановити обставини ДТП та визначити розмір шкоди у спосіб передбачений Законом не відповідає дійсності та повністю спростовується доказами долученими до матеріалів позовної заяви.

Зазначає, що відповідачі та їх представники не подавали заяви про те що звіт № 061-22 викликає сумніви з приводу його достовірності або є підробленим. Також відповідачі або їх представники не зверталися до суду з клопотанням про витребування оригіналу звіту № 061-22.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

05 червня 2023 року до Київського апеляційного суду від представника МТСБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що позивач повторно намагається надати заперечення, яким суд першої інстанції належним чином надав відповідь та обґрунтував неприйнятність наданого позивачем звіту. Суд цілком правомірно визнав докази надані стороною позивача недопустимими у зв`язку з порушенням порядку отримання даного доказу, оскільки звіт був складений без застосування норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства Юстиції України, Фонду Державного майна України 24-11-2003 № 142/5/2092.

Вказує, що до наданого позивачем висновку не надано фотографій пошкодженого КТЗ та акту огляду пошкодженого КТЗ та дослідницької частини даного звіту, без якої неможливо встановити вихідні данні за якими проводилась дана експертиза.

Зазначає, що наданий акт огляду поданий окремо від звіту, не містить підпису співробітника МТСБУ. Звертає увагу на те, що в своїх заявах по суті спору МТСБУ неодноразово вказувало на те, що наданий звіт не відповідає нормам Методики.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 07 липня 2023 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу аргументовано тим, що додаткове рішення прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції неповно та однобічно з`ясував усі фактичні обставини справи.

Вказує, що додаткове рішення за заявою МТСБУ ухвалено з пропуском строків, встановлених ст. 270 ЦПК України, оскільки заяву представник відповідача подав в травні 2023 року, а додаткове рішення ухвалено 15 червня 2023 року.

Крім того зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва № 755/1353/23 від 23 квітня 2023 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про стягнення витрат на правничу допомогу.

Нормами чинного ЦПК України не передбачено подвійного звернення за ухваленням додаткового рішення при відмові в його ухваленні, а передбачено право апеляційного оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги на рішення та додаткове рішення не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Щодо апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року.

Судом встановлено, що 18 серпня 2022 року о 14:00 год. на автодорозі Дубове -Хмельовик Броварського районну Київської області сталася ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року (справа № 355/834/22), встановлено, що 18 серпня 2022 року о 14:00 год. ОСОБА_2 на автодорозі Дубове-Хмельовик Броварського районну Київської області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_2 залишив місце ДТП. ОСОБА_2 судом визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, притягнено до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,124-4, ч.1 ст.130 КУпАП з накладанням штрафів та позбавлення права керуваннями всіма видами транспортних засобів (а.с.25-28).

У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14 липня 2021 року, транспортний засіб «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 18).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у страховій компанії АТ «ПРОСТО-страхування», поліс АР 6141008, терміном дії з 03 травня 2022 року по 02 травня 2023 року (а.с.34).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не була застрахована відповідно до чинного законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу відповідно до даних МТСБУ згідно за параметрами пошуку: Поліс на транспортний засіб № НОМЕР_1 станом на 18 серпня 2022 року (а.с.19).

30 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав до МТСБУ заяву, в якій вказується, що 18 серпня 2022 року сталася ДТП, в наслідок якої було пошкоджено автомобіль «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував. Водій іншого транспортного засобу Жигулі, д.н.з. НОМЕР_1 (учасник ДТП), зник з місця ДТП. Позивач просить здійснити на підставі ст.35, п.41.1 ст.41 Закону України №1961-1V відшкодування шкоди, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача (а.с.43).

Також 30 серпня 2022 року позивач подав до МТСБУ повідомлення про настання ДТП (а.с.22,23).

Представником позивача подано клопотання про долучення до справи доказів із поновленням строку звернення, щодо звернення позивача до МТСБУ через мережу інтернет з посилання на офіційний сайт (а.с.85-96). Суд вважає, можливим задовольнити дане клопотання, долучивши до матеріалів справи подане звернення позивача до МСБУ, з якого вбачається, що останній подав заяву про відшкодування шкоди та повідомлення про ДТП 01 вересня 2022 року (а.с.87).

Відповідач МТСБУ листом від 08 вересня 2022 року № 3-01б/197111, з посиланням на п.п. б) 41.1 ст. 41 Закону України № 1961-1V, відмовив позивачеві у відшкодуванні шкоди з підстав пошкодження транспортного засобу позивача під час ДТП 18 серпня 2022 року невстановленим транспортним засобом (а.с.17).

Слід зазначити, що звертаючись до МТСБУ із заявою від 30 серпня 2022 року про відшкодування шкоди, позивач при цьому не вказував розміру спричиненої шкоди внаслідок ДТП (а.с.43).

Позивач надав суду, на підтвердження розміру вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , звіт № 061-22 від 14 вересня 2022 року, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Відповідно до даного звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 115 277,68 грн, матеріальний збиток на дату оцінки 12 вересня 2022 року складає: 71 568,88 грн з ПДВ на запчастини, 66 396,77 грн без ПДВ на запчастини (а.с.11,12). Повноваження оцінювача Мельника В.М. підтверджено кваліфікаційним свідоцтвом № 35 від 18 березня 2017 року, посвідченням про підвищення кваліфікації МФ № 7987-ПК від 11 березня 2021 року, сертифікатом № 754/20 від 18 серпня 2020 року суб`єкта оціночної діяльності (а.с.12,15,44).

За матеріалами справи, відповідно до протоколу від 12 вересня 2022 року огляду транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , огляд проводився за участю позивача ОСОБА_1 та представника МТСБУ Берегового О.М. (а.с.32,33).

Відповідачем, МСБУ, надано звіт № 44468 від 01 березня 2023 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (розділ ІІ звіту). Згідно даного звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 12 вересня 2022 року, становить без урахуванням ПДВ, без врахування ВТВ - 34 697,88 грн; вартість відновлювального ремонту, визначена за витратним підходом, складає 51 507,44 грн (а.с.103-108). Звіт складеного на замовлення МТСБУ оцінювачем Береговим В.М. з урахуванням ремонтної калькуляції (а.с.109-113). Повноваження оцінювача Берегового В.М. підтверджено свідоцтвом Фонду Державного майна України про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності № 821 від 15 вересня 2014 року, кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача № 5837 від 05 квітня 2008 року, посвідченням про підвищення кваліфікації МФ № 8121-ПК від 16 лютого 2022 року (а.с.119).

Відповідно до платіжної інструкції № 824351 від 17 березня 2023 року платником МТСБУ здійснено позивачу ОСОБА_1 виплату 34 697,88 грн по справі № 86071, згідно наказу № 3/5166 від 17 березня 2023 року (а.с.125).

Позивачем у відповіді на відзив підтверджується наявність матеріалів № 86071, зареєстрованих в МТСБУ (а.с.77).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що звіт № 961-22 від 14 вересня 2022 року наданий позивачем не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України 24-11-2003 № 142/5/2092 та не міг бути прийнятий до уваги судом, оскільки у звіті при встановленні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та заподіяного матеріального збитку, відсутня дослідницька частина звіту, без якої не вбачаються вихідні дані, за якими проводилась оцінка вартості відновлювального ремонту, відсутня дані щодо використання довідкових джерел інформації, відсутні відомості щодо наявності ремонтної калькуляції, не вбачається застосування оцінювачем положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції врахував звіт № 44468 від 01 березня 2023 року, складаний на замовлення МТСБУ,докази виплати позивачу за висновками цього звіту страхового відшкодування в сумі 34 697,88 грн, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимогах до МТСБУ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В підпункті «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) зазначено, що моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.39 Закону України 1961-1V, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Закону України 1961-1V .

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України 1961-1V, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України 1961-1V, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Пунктом 31.1 ст. 31 Закону України 1961-1V встановлено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у випадку визначення збитків або розмірів відшкодування шкоди, проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Порядок оцінки шкоди, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, визначено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України 24-11-2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідними змінами).

Так, у ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У п.86 Постанови Кабінету Міністрів України № 1891 від 10 грудня 2003 року «Про затвердження методики оцінки майна» вказано, що оцінка реальних збитків, що є наслідком розкрадання, нестачі, знищення, псування колісних транспортних засобів, проводиться згідно з Методикою, затвердженою Мінюстом та Фондом державного майна.

Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Як зазначено у пункті 1.3. вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до матеріалів справи позивачем до позовної заяви додано звіт № 061-22 від 14 вересня 2022 року, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , який складається з титульної сторінки, висновку про вартість та свідоцтва оцінювача, сертифікат та посвідчення оцінювача ОСОБА_4 .

З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності звіту, наданого позивачем вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України 24-11-2003 № 142/5/2092, оскільки в даному звіті відсутня дослідницька частина звіту, без якої не вбачаються вихідні дані, за якими проводилась оцінка вартості відновлювального ремонту, відсутня дані щодо використання довідкових джерел інформації, відсутні відомості щодо наявності ремонтної калькуляції, не вбачається застосування оцінювачем положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Доводи ж позивача про те, що відповідачі не подавали заяви про те, що звіт № 061-22 викликає сумніви з приводу його достовірності або є підробленими, спростовуються матеріалами справи. Так у відзиві на позовну заяву представник МТСБУ звертав увагу суду на те, що звіт № 061-22 від 14 вересня 2022 року не відповідає нормам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Фонду Державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Крім того відповідач МТСБУ надав суду першої інстанції звіт № 44468 від 01 березня 2023 року та докази проведення регламентну виплату ОСОБА_1 у розмірі 34 697 грн 88 коп. Про дійсність таких обставин позивач ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді, не заперечував, доводи щодо неналежності наданого відповідачем звіту не наводив, а тому суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги звіт наданий відповідачем.

Доводи позивача щодо відсутності клопотань з боку відповідачів про витребування оригіналу звіту колегією суддів не приймаються, оскільки їх відсутність не впливає на обґрунтованість висновків суду першої інстанції та їх не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звертався з повідомленням та заявою про виплату страхового відшкодування і МТСБУ мало можливість в порядку ст.33 та 34 Закону № 1961-IV встановити обставини ДТП та визначити розмір шкоди у спосіб передбачений Законом , колегія суддів не приймає, так як суд відмовив в задоволенні позову з інших підстав.

Судом було відмовлено в задоволенні позову, через те, що суд на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що МТСБУ в повній мірі виплатило позивачу суму страхового відшкодування.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить та є фактично повторенням доводів позивача, яким суд у своєму рішенні надав належну правову оцінку.

Колегія суддів встановила, що рішення суду в оскаржуваній частині першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника позивача щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні додаткового рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В травні 2023 року представник відповідача - МТСБУ звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача - МТСБУ судові витрати, за надані послуги з професійно-правничої допомоги, що становлять 2000 грн.

Заява мотивована тим, що під час ухвалення рішення суду у наведеній справі, судом не було вирішено питання щодо стягнення на користь відповідача МТСБУ витрат за надані послуги з професійно-правничої допомоги. Як зазначає представник, відповідно до Договору про надання правової допомоги, укладеного 12 жовтня 2021 року між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» відповідачу було надана правнича допомогу за даним позовом, про що також на виконання умов договору, було укладено Додаткові угоди щодо ведення справи за позовом до МТСБУ, відповідно до яких вартість правової допомоги складає 2000 грн., яка сплачується після підписання Акту виконаних робіт. У зв`язку із зазначеним, так як за даним рішенням суду позивачу було відмовлено в частині позовних вимог до МТСБУ та при цьому, останньому як відповідачу у справі, було надано послуги з правничої допомоги, на думку представника, з позивача на користь зазначеного відповідача - слід стягнути 2000 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення судових витрат, суд першої інстанції вважав доведеним понесення відповідачем - МТСБУ витрат на правничу допомогу, згідно Договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг у сфері права від 12 жовтня 2021 року, які є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та складністю розглянутої справи та прийшов до висновку, що такі витрати підлягають відшкодуванню позивачем на користь відповідача - МТСБУ у порядку розподілу судових витрат, у сумі 2000,00 грн.

Так, судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» укладено договір №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права, предметом якого є, серед іншого, супровід судових справ. (а.с.61-66).

28 грудня 2021 року між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» укладено додаткову угоду до договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг у сфері права, згідно підпункту 4.17 якої виконавець зобов`язаний щомісячно до 15 числа кожного місяця направляти замовнику погоджені Акти виконаних робіт, підписані в сервісі «Вчасно». (а.с.66-зворот - 67).

01 березня 2023 року між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» укладено додаткову угоду №891 до договору №4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року про надання послуг у сфері права, згідно якої, відповідно до умов договору, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справ, серед яких справа за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ. Вартість послуг визначена в розмірі 2000,00 грн. Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що оплата послуг виконавця здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами Акту про виконані роботи. (а.с.68)

На підставі вищевказаного договору, МТСБУ 06 грудня 2022 року видало адвокату Гусєву П.В. довіреність на представництво інтересів МТСБУ, серед іншого, в судових органах. (а.с.59).

Оцінивши наявні в справ докази, та врахувавши вимоги ст. 141 ЦПК України, суд правомірно стягнув з позивача, в задоволенні позову якого було відмовлено, витрати на правничу допомогу, які поніс відповідач .

Доводи позивача щодо пропуску строку визначеного ст. 270 ЦПК України на ухвалення додаткового рішення колегією суддів не приймаються, оскільки порушення строків розгляду заяви не впливає на права позивача, який оскаржує додаткове рішення.

Докази на підтвердження того, що відповідачем будуть понесені судові витрати відповідачем були подані в строки, передбачені ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що МТСБУ повторно звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення замість апеляційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва № 755/1353/23 від 23 квітня 2023 року, якою відмовлено в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи в травні 2023 року представник МТСБУ подав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат, в якій просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн за рахунок держави на користь МТСБУ.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва № 755/1353/23 від 23 квітня 2023 року було відмовлено в прийнятті додаткового рішення за вказаною заявою представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про стягнення витрат на правничу допомогу. Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що таке відшкодування витрат не може відбуватись за рахунок держави, так як в даному випадку позивач звільнений виключно від сплати судового збору, а не інших судових витрат, а отже вимоги щодо стягнення таких витрат слід пред`являти саме до позивача у справі.

30 травня 2023 року представник МТСБУ подав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат, яким просив суд першої інстанції стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь МТСБУ у розмірі 2000 грн.

Проаналізувавши обидві заяви, колегія суддів приходить до висновку, що вони не є ідентичними, представник МТСБУ просив стягнути витрати на правничу допомогу з різних осіб, а тому вищенаведені доводи представника позивача є необґрунтованими та не приймаються колегією суддів.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-84 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів встановила, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року та додаткове рішення від 15 червня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року та додаткове рішення від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська