Справа № 128/3084/23
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

10.08.2023 через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана заява, яка обґрунтована тим, що до Вінницького районного суду Вінницької області подано позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 25.07.2023 відкрито провадження у справі № 128/2776/23 і призначено судове засідання на 13.09.2023. За час шлюбу з ОСОБА_3 і заявницею набуто майно, а саме: напівпричіп-спеціалізований марки OZGUL 39000, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; напівпричіп-спеціалізований марки OZGUL 37000, номер шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; сідловий тягач-E MAN 19000, модель TGX 18.440, номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; сідловий тягач MAN 18000, модель TGX 18.440, номер шасі НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; спеціалізований самоскид марки VOLVO 29000, номер шасі НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 ; спеціалізований автомобіль-бетонорозмішувач-С, марки VOLVO 39000, номер шасі НОМЕР_11 , д.н.з. НОМЕР_12 ; вантажний самоскид марки RENAULT 44000, номер шасі НОМЕР_13 , д.н.з. НОМЕР_14 ; вантажний автомобіль марки RENAULT MASTER 3500, модель MASTER, номер шасі НОМЕР_15 , д.н.з. НОМЕР_16 ; спеціалізований вантажний самоскид SCANIA, G480, іден. номер НОМЕР_17 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA, R420L, іден. номер НОМЕР_18 ; автомобіль DAF FTXT105.460 номер шасі НОМЕР_19 , д.н.з. НОМЕР_20 ; автомобіль Мерседес-Бенц 204К, іден. номер НОМЕР_21 , д.н.з. НОМЕР_22 ; автомобіль BMW X5, іден. номер НОМЕР_23 , НОМЕР_24 . Вказані транспортні засоби придбані за період шлюбних відносин. ОСОБА_1 є підприємцем (діяльність вантажні перевозки). Зі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів убачається, що транспортні засоби юридично зареєстровані за позивачем та відповідачем. Державна реєстрація транспортних засобів серед зазначеного переліку на заявницю ОСОБА_1 була видна в Єдиному порталі державних послуг «Дія», а оригінали свідоцтв про реєстрацію т/з знаходяться у ОСОБА_3 27.07.2023, перевіривши додаток «Дія», ОСОБА_1 виявила відсутність реєстрації на неї транспортного засобу SCANIA, іден. номер НОМЕР_17 , у зв`язку з чим адвокатом направлено запит до сервісного центру МВС 0541 для отримання копій документів, які стали підставою для перереєстрації транспортного засобу SCANIA, іден. номер НОМЕР_17 , днз. НОМЕР_25 з ОСОБА_1 на іншу особу. В подальшому ОСОБА_1 знайшла документи, які підтверджують продаж ОСОБА_3 належного їй транспортного засобу автомобіля DAF FTXT105.460, номер шасі НОМЕР_26 , д.н.з. НОМЕР_20 , зокрема, на підставі її паспортних даних в м. Жмеринка був складений договір комісії, акт технічного стану та договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу. Ці правочини ОСОБА_1 не підписувала. Станом на 10.08.2023 автомобіль DAF FTXT105.460, номер шасі НОМЕР_26 , д.н.з. НОМЕР_20 також вже перереєстрований на іншу особу. Отже, вказаними правочинами вже порушені її права на майно, набуте під час шлюбних відносин, та вона має намір підготувати та подати у строк, передбачений ЦПК України, позов про визнання недійсними правочинів договорів купівлі-продажу транспортних засобів та визнання за собою права власності на частину майна набутого під час шлюбних відносин. Наразі судом відкрито провадження за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (справа № 128/2776/23). Відповідач не раз попереджував позивача, що коли та звернеться до суду про поділ майна, він його реалізує без неї і виручені кошти привласнить собі. Таке попередження на сьогодні вже є реальним, зокрема 25-27 липня 2023 року без відома заявниці вже здійснено дві перереєстрації транспортних засобів на інших осіб, зокрема, транспортного засобу SCANIA, іден. номер НОМЕР_17 , та реально укладена угода про продаж автомобіля DAF FIXT105.460, номер шасі НОМЕР_26 , д.н.з. НОМЕР_20 . Позивач у позові буде просити суд виділити їй у власність половину спірного майна або грошову компенсацію за нього, але ця позовна вимога буде умовною, оскільки вартість кожної одиниці спірного майна не визначена і вона буде просити суд призначити авто товарознавчу експертизу на всі транспортні засоби з метою правильного вирішення спору про поділ майна між подружжям порівну. Також, позивач надає докази про те, що вона є фізичною особою, яка здійснює господарську діяльність по вантажних перевезеннях і зареєстрована як підприємець. Накладення арешту на транспортні засоби приведе лише до обмеження відповідача відчужити спірне майно і не створить перешкоди в господарській діяльності по виконанню вантажних перевезень. У зустрічному забезпеченні покладається на розсуд суду. Наразі спірне майно не поділено між сторонами цього спору, а в силу ст.ст. 60, 68 СК України та ст. 368 ЦК України, воно є спільною сумісною власністю. Вартість кожної одиниці транспортних засобів ще не встановлена експертним шляхом і неможливо в даний час встановити, яка ж половина майна серед існуючих транспортних засобів, тому для виконання рішення суду по цій справі необхідно накласти арешт на все майно. Беручи до уваги, що юридично спірне майно подружжя зареєстроване за двома учасниками спору і є реально вже підтверджена та обставина, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, для його забезпечення необхідно накласти арешт на спірне майно подружжя. Крім цього, позивачка має намір просити суд призначити по справі авто-товарознавчу експертизу спірного майна, до якого повинен мати доступ експерт. Тому просить задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, а саме: напівпричіп-спеціалізований марки OZGUL 39000, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; напівпричіп-спеціалізований марки OZGUL 37000, номер шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; сідловий тягач-E MAN 19000, модель TGX 18.440, номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; сідловий тягач MAN 18000, модель TGX 18.440, номер шасі НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; спеціалізований самоскид марки VOLVO 29000, номер шасі НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 ; спеціалізований автомобіль-бетонорозмішувач-С, марки VOLVO 39000, номер шасі НОМЕР_11 , д.н.з. НОМЕР_12 ; вантажний самоскид марки RENAULT 44000, номер шасі НОМЕР_13 , д.н.з. НОМЕР_14 ; вантажний автомобіль марки RENAULT MASTER 3500, модель MASTER, номер шасі НОМЕР_15 , д.н.з. НОМЕР_16 ; спеціалізований вантажний самоскид SCANIA, G480, іден. номер НОМЕР_17 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA, R420L, іден. номер НОМЕР_18 ; автомобіль DAF FTXT105.460 номер шасі НОМЕР_19 , д.н.з. НОМЕР_20 ; автомобіль Мерседес-Бенц 204К, іден. номер НОМЕР_21 , д.н.з. НОМЕР_22 ; автомобіль BMW X5, іден. номер НОМЕР_23 , АВ9712IK.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Судовий розсуд це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не відповідає, оскільки у заяві не обґрунтовано усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а саме:

-не конкретизований предмет позову, оскільки у заяві про забезпечення позову зазначається то про поділ майна подружжя, то про визнання недійсними правочинів договорів купівлі-продажу транспортних засобів та про визнання права власності на частину майна;

-не зазначено інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, оскільки заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі;

-не обгрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться у власності заявника.

Крім того, з пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК України убачається, що якщо заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви, вона розглядається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Визначити, який саме позов буде подано заявником, суд на даному етапі позбавлений можливості у зв`язку з невиконанням заявником вимог пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України. Щодо визначення підсудності за місцезнаходженням предмета спору, варто зазначити, що у даному випадку предметом спору є нерухоме майно транспортні засоби, однак їх місцезнаходження заявником у заяві про забезпечення позову не вказано.

Таким чином, у даному випадку не обґрунтовано підстави подання заяви про забезпечення позову саме до Вінницького районного суду Вінницької області, оскільки заява про забезпечення позову подається заявником до подання позовної заяви, предмет позову заявником не конкретизовано, а місцезнаходження предмета спору суду невідоме.

Частиною шостою статті 151 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до акту звірки надходжень коштів до казначейства станом на 10.08.2023, складеного секретарем суду Бондаренко Н.О., додана до матеріалів заяви про забезпечення позову квитанція № 0.0..1 від 02.08.2023 на суму 536,80 грн врахована раніше у цивільній справі № 128/2931/23. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі № 128/2931/23 матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно позову після визнання його неподаним та повернення позивачу.

В той же час, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто в разі повернення заяви заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору в такій справі. Від сплати судового збору при повторному зверненні до суду він не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду, Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

При цьому строк заявлення клопотання про повернення судового збору Законом не обмежено, тому заявник має право повернути судовий збір за його клопотанням по справі № 128/2931/23 в будь-який час, оскільки його заяву було повернуто.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки заявником надано квитанцію про сплату судового збору, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України за іншою справою, тому слід вважати несплаченим судовий збір заявником за подання заяви про забезпечення позову у даній справі.

Отже, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних обставин вважаю необхідним заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА