Ухвала

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 686/7529/22

провадження № 61-11349ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про зобов`язання вчинити дії

та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз») про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що він 03 жовтня 2020 року успадкував після смерті батька ОСОБА_2 житловий будинок по

АДРЕСА_1 . Згодом представники відповідача провели відключення його будинку

від газопостачання. Після звернення на гарячу лінію відповідача позивачу стало відомо, що відключення житлового будинку зроблено у зв`язку

з аварійною ситуацією - витоком газу з системи газопостачання. Проте, документів, які б фіксували факт відключення будинку від газопостачання та факт аварійної ситуації, від відповідача ОСОБА_1 не отримав,

а тому вважає, що таке відключення було здійснене незаконно. На думку позивача, названа відповідачем причина відключення його будинку

від газопостачання є неправдивою, оскільки газова система в будинку була перевірена та не могла спровокувати аварійний витік газу.

Вказував, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду, оскільки за відсутності газопостачання у будинку,

він тривалий час не має змоги готувати гарячу їжу, що спричинило йому фізичні та душевні страждання. Крім того, був порушений звичний спосіб життя, оскільки виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації, він був змушений вимурувати цегляну грубу для опалення житлового будинку та приготування їжі, а також купувати деревину, що потребує фінансових витрат. Окрім цього, довелося випустити з системи опалення воду, внаслідок чого труби і котел піддалися корозії та самопливному руйнуванню металів. Спричинену відповідачем моральну шкоду внаслідок порушення його прав як споживача природного газу шляхом неправомірного припинення його подачі, він оцінює в 33 000 грн.

Позивач звертався на «гарячу лінію» до газопостачальної організації

з листом-претензією щодо відновлення газопостачання, звертався

з заявами до відділення поліції про вчинення працівниками відповідача протиправних дій у вигляді припинення газопостачання та вчинення ними кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, позивач просив зобов`язати відповідача безкоштовно підключити до мережі газопостачання його будинок

та стягнути з відповідача 33 000 грн моральної шкоди, завданої незаконним відключенням його будинку від газопостачання.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року рішення Красилівського районного суду Хмельницької області

від 29 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково.

Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» безкоштовно підключити до мережі газопостачання житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 липня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду

в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення

про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено,

що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права,

яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 19 квітня 2022 року справу № 686/7529/22 суд визнав малозначною

та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження

з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише

за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову

в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна

дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є вимоги про:

- зобов`язання вчинити дії;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 33 000 грн.

Ціна позову майнового характеру у загальному розмірі становить

33 000 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись

з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Справа щодо вимог як майнового, так і немайнового характеру не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є незначної складності

та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої

статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для позивача.

Верховний Суд, взявши до уваги предмет спору, ціну позову, встановлені судами попередніх інстанцій обставини та надану оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявниками аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявника з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову, не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань

для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального

та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно,

не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення

для позивача.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Наведене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно

тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ,

які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»

на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»

про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська