Справа № 459/3847/19 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 22-ц/811/3335/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Назар Х.Б.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 серпня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про внесення змін до резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020 у справі №459/3847/19 за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника начальника сектору кримінальної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, Державної казначейської служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції у Львівській області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

16.08.2021 заявник звернувся до суду із заявою, у якій в порядку ст. 435 ЦПК України, просив внести зміни до резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22.06.2021, а саме: стягнути з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь 1500,00 грн. В обґрунтування заяви послався на те, що присуджена йому сума коштів у відшкодування моральної шкоди підпадає під третю чергу погашення заборгованості за поданими виконавчими документами, а не першу чергу, що на його думку порушує його права, оскільки у розумні строки присудженої судом суми він не отримає.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 25 серпня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що апелянт не був належним чином повідомлений про розгляд заяви. Вважає, що судом були порушені Засади використання автоматизованої системи документообігу суду в Червоноградському міському суді Львівської області, а саме не було розглянуто справу в належному складі суду. Просить ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_2 про внесення змін до резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020 у справі № 459/3847/19 за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника начальника сектору кримінальної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, Державної казначейської служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції у Львівській області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як правонаступника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020 у справі №459/3847/19 (Головуючий суддя Жураковський А.І.), частково задоволено позов ОСОБА_2 до заступника начальника начальника сектору кримінальної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, Державної казначейської служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Національної поліції у Львівській області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1 500, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номера чи види рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своє суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18)).

Постановою Львівського апеляційного суду від 22.06.2021 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020 залишено без змін.

В мотивувальній частині вказаного судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що відшкодування шкоди відповідно до статті 1174 ЦК України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється за рахунок держави, шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України, вимога позивача у апеляційній скарзі про зміну рішення суду, шляхом вказівки у резолютивній частині рішення на те, що визначена судом сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн підлягає стягненню з ГУ НП в Львівській області за рахунок коштів з єдиного казначейського рахунку ДКС України на користь позивача, є безпідставною, оскільки механізм безспірного списання коштів державного бюджету передбачений у підзаконному нормативно-правовому акті та є механізмом виконання рішень про стягнення коштів державного бюджету, що здійснюється з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. Відтак з урахуванням вимог передбачених ч.4 ст.263 ЦПК України, суд першої інстанції правильно застосував правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання . Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що зміна способу виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено у статті 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, що раніше встановлений.

Таким чином при вирішенні питання про зміну порядку та способу виконання судового рішення, суд визначає наявність або відсутність конкретних обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання, тобто визначає чи існують такі обставини насправді та чи безпосередньо вони перешкоджають виконанню рішення у строки, у обсязі та у порядку, які визначені у рішенні, а також наявність чи відсутність належних та допустимих доказів у заявника в обґрунтування його доводів.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

Матеріали справи не містять доказів неможливості виконання рішення суду у спосіб визначений рішенням суду.

Питання, які у своїй заяві просить вирішити заявник не ґрунтуються на приписах процесуального закону, доводи заяви зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суду, що розглядав справу, та полягають у внесенні змін до резолютивної частини рішення та зміни його суті, що є неприпустимим. Викладені у заяві вимоги були предметом дослідження судом апеляційної інстанції. З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а виконання рішення суду можливо без зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Поряд з цим, головуючим суддею у справі №459/3847/19 Жураковським А.І., було винесено рішення від 11.12.2020 у даній справі.

16.08.2021 заявник звернувся до суду із заявою, у якій в порядку ст. 435 ЦПК України, просив внести зміни до резолютивної частини рішення суду першої інстанції.

16.08.2021 внаслідок автоматизованого розподілу справи № 459/3847/19, провадження №6/459/91/2021, головуючим суддею у справі визначено суддю Отчак Н.Я.. При цьому, з розподілу справи між суддями, крім інших, виключено суддю Жураковського А.І. (Зайнятість згідно табелю (заборона призначення перед «Відпустка 14 і більше днів»)).

Згідно з ст. 435 ЦПК України, заяву про встановлення чи зміну способу або порядок виконання рішення, повинен розглянути суд, який розглядав справу як суд першої інстанції,

Згідно з п. 4 п.5.1 розділу 5 «Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Червоноградському міському суді Львівської області», затверджених рішенням зборів суддів Червоноградського міського суду Львівської області протокол № 9 від 08.09.2015 р (зі змінами внесеними рішеннями зборів суддів Червоноградського міського суду Львівської області №7 від 18.09.2019, №7 від 21.05.2020, №8 від 11.09.2020), раніше визначеному в судовій справі головуючому судді, слідчому судді передаються: заяви або клопотання з процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, поданих до суду, що розглядав справу.

У разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді у випадках, передбачених пунктами 2, 4, 5, 8, 11, 13 п.5.1 розділу 5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, такі судові справи та матеріали підлягають автоматизованому розподілу між всіма суддями, що мають повноваження на час розподілу з врахуванням визначеної спеціалізації.

Згідно наказу Червоноградського міського суду Львівської області №135/В від 06.08.2021, судді Червоноградського міського суду Львівської області Жураковському А.І. надано невикористану частину додаткової відпустки, починаючи з 25 серпня 2021 року по 08 вересня 2021 року включно.

Оскільки суддя Жураковський А.І. перебував на роботі 16.08.2021( в день подання заяви), справа підлягала розподілу раніше визначеному в судовій справі головуючому судді.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Ураховуючи наведене, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення змін до резолютивної частини рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2020 у справі №459/3847/19 - відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 серпня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.08.2023

Головуючий

Судді