САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1471/23
Провадження №2-о/726/50/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В позові посилається на те, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Грузії.

У січні 1991 року ОСОБА_3 приїхав разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дружиною - ОСОБА_6 та сином - ОСОБА_1 , а також братом ОСОБА_7 , та його сім`єю в Україну.

Наразі батько заявника проживає в м.Березівка зі своєю співмешканкою та спільними дітьми. Зареєстрували своє проживання в м.Березівка зміг лише 10 червня 1993 року через труднощі з житлом.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Грузії.

Заявник прибув на територію України в неповнолітньому віці та документований лише свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Ніколи не був документований паспортом громадянина України чи іншої країни.

На даний час заявник проживає у АДРЕСА_1 разом зі співмешканкою та спільними дітьми. Зареєструвати своє місце проживання він не може через відсутність документів, що посвідчують особу.

Взимку 1991 року, втікаючи від погромів ромської громади, сім`я заявників переїхала з с.Мукузані, Гурджаанського району, Грузії до України. З січня 1991 року заявник постійно проживав в місті Березівка Одеської області, із січня 2023 року проживає у місті Чернівці. Після вїзду на територію України в 1991 року і по сьогоднішній день заявник не виїжджав за межі України, перебуває на території України з січня 1991 року безперервно, тобто більш як 28 років.

Зазначене свідчить, що всі життєво важливі та значимі інтереси заявника тісно пов`язані з Україною, а саме з містом Березівка Одеської області та станом на зараз містом Чернівці.

Через відсутність документів, що посвідчує особу, заявники знаходяться у вкрай вразливому становищі, адже позбавлені можливості реалізувати низку своїх фундаментальних прав і свобод: офіційно працевлаштуватися та отримувати дохід, отримати медичну допомогу і лікування, вступити в шлюб, визнати батьківство щодо дітей тощо.

Оскільки батько заявника ОСОБА_3 зміг зареєструвати місце свого проживання лише в 1993 році, а заявник через відсутність документів, що посвідчують особу, взагалі не зміг цього зробити, отримати довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року не можливо.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Заявник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду відзив на позов в якому зазначив, що 07 листопада 2019 року рішенням Березівського районного суду Одеської області у справі №494/866/19 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

23.05.2022 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено частково. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 07 листопада 2019 року скасовано та прийнято постанову, якою заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання особи на території України, заінтересована особа - Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, залишено без задоволення.

Оскільки спір щодо встановлення факту, що має юридичне значення вже розглянутий в судовому процесі та рішення вступило в законну силу просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.05.2022 року заяву адвоката Шевчук Кирила Миколайовича про встановлення факту постійного проживання особи на території України, заінтересована особа - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, залишити без задоволення (а.с.26-30).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що заявники ОСОБА_1 народився у Грузії, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7,8).

На підтвердження своїх доказів щодо встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 , надано довідку №19 від 30 травня 2023 року Обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально - психологічної допомоги» що підтверджує його проживання за адресою АДРЕСА_1 та акт обстеження житлово - побутових умов, щодо проживання останнього на території Березівки (а.с.12,13).

Надані заявником докази щодо його проживання у м.Березівка та в м.Чернівці не може бути беззаперечним доказом проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, оскільки не містить інформації часу такого проживання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що не можливо встановити факт постійно проживання заявника на території України, адже заявником не було доведено свої вимоги, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

На підставі викладеного керуючись , ст.ст. 10, 11, 12,13,76-89, 293, 315, суддя ,-

ВИРІШИВ :

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк