Справа № 276/2181/21
Провадження по справі 2/276/14/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.

за участі секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача, -

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача.

17.07.2023 відповідачем подано заяву про закриття провадження по даній справі за відсутністю предмета спору. В обгрунтування заяви зазначено, що підставою для звернення до суду з даним позовом послугувало рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30.07.2021 у цивільній справі №276/683/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Іршанської селищної ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яким позов задоволено: визначено додатковий строк терміном в два місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07.06.2022 у справі №276/683/17, що залишена без змін постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року, рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30.07.2021 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Відповідач зазначив, що предметом спору у даній цивільній справі №276/2181/21 - є майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у його особистій приватній власності, законним власником якої він є з березня 2014 (на підставі договору дарування від 04.03.2014), і саме на це майно претендувала ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30.07.2021 у справі №276/683/17 скасовано, то ОСОБА_2 не входить до кола спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , відтак, предмет спору у даній справі - відсутній.

Крім того, від позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду. Розгляд справи просила провести без її участі.

Відповідачем до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, однак, за участі його представника.

Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін, які не з`явилися, у зв`язку з поданими ними заявами.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача просила задовольнити заяву відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору, а щодо заяви позивача про залишення позову без розгляду покладається на розсуд суду.

Вирішуючи питання щодо заяви відповідача про закриття провадження та заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір; матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція щодо розмежування предмету та підстав позову викладена у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №405/3360/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20.

Положеннями статті 255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20.

За змістом позовної заяви в редакції від 20.01.2022 позивач просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину в частині частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати право власності за нею на цю частку та витребувати вказане майно від добросовісного набувача.

Відтак, предметом данного спору є частка квартири, яка знаходиться за вищевказаною адресою, а також пов`язані з даним об`єктом вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності та витребування майна.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що свідоцтво про право на спадщину вже визнано недійсним, квартири не існує, або ж відсутній спір про право власності на спірне майно та необхідність в його витребуванні, чи даний спір врегульовано між сторонами іншим чином.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у дані справі за п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає обгрунтованими доводи відповідача про те, що на даний час, у зв`язку з прийняттям судом апеляційної інстанції рішення про відмову в задоволенні позову про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини, підстава позову, а саме обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, відпала. Водночас, в силу положень ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач вправі до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

За таких обставин, у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Щодо поданої позивачем заяви про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.

За ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Відповідно до п.5 ч.1ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, з огляду на наявність заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду, що свідчить про те, що позивач не підтримує заявлені вимоги, розгляд справи по суті на даний час не розпочато, тому суд вважає за можливе залишити дану позовну заяву без розгляду.

Керуючись ч.1 п.5 ст. 207, ст.353, ст.354 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про закриття провадження у даній справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна від добросовісного набувача залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М. Збаражський