Провадження №2-др/447/4/23
Справа №447/2877/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі

головуючої судді Друзюк М.М.

за участю секретаря судового засідання Іськів О.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №447/2877/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Миколаївська державна нотаріальна контора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації права власності,-

встановив:

26.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення. Вказала, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2877/20 від 06.11.2020 накладено арешт на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . 03.07.2021 у цій справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено. А тому, просить скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з1/3 житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведені обставини та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку, що судове засідання слід проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 06.11.2020 у цій справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Миколаївська державна нотаріальна контора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, задоволено заяву позивача про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

30.07.2021 Миколаївським районним судом Львівської області у справі № 447/2877/20 ухвалено рішення, яким позов задоволено. Рішення набрало законної сили 04.09.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Положеннями частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу..

Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилася не вирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, або не вирішено питання про судові витрати.

Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення, є вичерпним.

Тобто, питання скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту не є підставою для винесення додаткового судового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України. Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.5 ст. 270 ЦПК України вбачається, що суд може винести ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 13, 247, 259, 263 265, 268 , 270 ЦПК України, суд-

ухвалив:

В ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 у справі №447/2877/20 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду .

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Друзюк М. М.