Провадження №2/523/4629/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кузіва Романа Васильовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузів Р.В., з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 250 000 доларів США 00 центів, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 12.07.2023 року - 9 142 150 грн. 00 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору.

Одночасно з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кузівим Р.В. подана заява про забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2023 року, головуючим по справі визначено суддю Дяченко В.Г.

Питання про відкриття провадження у справі вирішується відповідно до ст.187 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, що відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20.

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме на автомобіль, марки "BMW Х6", державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 .

Свою заяву обґрунтував тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 250 000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 12.07.2023 року - 9 142 150 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на наявність фінансових зобов`язань перед ОСОБА_1 почав рідко виходити на зв`язок, після розмов дивно себе поводить, що подібне до проявів ухилення від виконання фінансових зобов`язань, тому позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач після отримання ухвали про відкриття провадження у справі може розпорядитися майном, що знаходиться у нього на праві приватної власності, а саме автомобілем марки «BMW Х6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та відчужити його на користь третіх осіб, що в свою чергу ускладнить або, навіть, зробить неможливим виконання рішення суду, просив накласти арешт на вказаний автомобіль.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Нормами статті 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК унормовано обов`язок доказування і подання доказів, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову є те, що відповідач ОСОБА_2 може навмисно відчужити належне йому рухоме майно, і це може утруднити виконання судового рішення про стягнення грошових коштів.

З поданого позову та заяви про його забезпечення вбачається, що у разі відчуження належного відповідачеві ОСОБА_2 нерухомого майна, не буде існувати реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки спір стосується стягнення на користь позивача грошових коштів. Саме лише посилання позивача на розмір матеріальної шкоди, невиконання відповідачем фінансового зобов`язання, та на те, що існують ризики відчуження рухомого майна, не можуть бути підставами для застосування заходів забезпечення позову.

Отже, судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту і не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме такого заходу забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано переконливих доводів на користь того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не доведено належними доказами існування ризиків невиконання можливого рішення суду, доходжу висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 27,149-153, 261, 353 ЦПК України,суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кузіва Романа Васильовича про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст. ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 28.07.2023 року.

Суддя