Справа № 359/2194/23
Провадження № 2/359/1305/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішина Мар`яна Ігорівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, згідно якого просив визначити йому ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 . Позивач мав намір прийняти спадщину після смерті матері шляхом подання письмової заяви нотаріусу у встановлені законом строки, тобто до 30 квітня 2022 року.Проте, через запроваджені на території України карантинні обмеження з метою запобігання розповсюдженню коронавірусної хвороби його можливості для подання такої були обмежені. 24 лютого 2022 року після початку збройної агресії російської федерації на території України, діяльність органів нотаріату фактично була призупинена: вчинялось лише обмежене коло нотаріальних дій. Позивач зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку, розташованому у безпосередній близькості до військового об`єкту, який зазнав руйнувань у перші ж години збройного вторгнення російської федерації. Того ж дня позивач виїхав до м. Ірпінь, Київської області, де фактично опинився в окупації, яка тривала до кінця березня 2022 року.Також позивачеві було відомо, що постановою Кабінету Міністрів України за №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»,перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено на час дії воєнного стану, а тому, після звільнення з окупації позивач не вживав термінових дій для реалізації свого права на спадкування. Лише на початку листопада 2022 року позивач дізнався про те, що у червні 2022 року до вказаної постанови Кабінету Міністрів України були внесені зміни і наразі перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.Крім того, під час окупації у м. Ірпінь позивач втратив частину особистих документів і зміг відновити власне свідоцтво про народження лише 17 лютого 2023 року.Зазначене об`єктивно завадило позивачеві своєчасно звернутись до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, а тому на сьогодні він змушений вирішувати питання визначення додаткового строку на прийняття спадщини в судовому порядку.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права і обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

07 червня 2023 року протокольною ухвалою суду замінено відповідача Бориспільську міську раду Київської області на ОСОБА_2 , а також залучено до участі у справі Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішину Мар`яну Ігорівну.

Ухвалою суду від 07 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість представник позивача адвокат Ковальова О.О. подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та розгляд справи просив здійснити без його участі. Третя особа Приватного нотаріуса Клімішина М.І. направила до суду лист, в якому просила розгляд справи провести без її участі.

Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 03 листопада 2021 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17 лютого 2023 року повторно Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05 листопада 1993 року, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 7123739 від 27.04.2005 року.

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру за адресою : АДРЕСА_3 , на іншу частину право власності закріплене за ОСОБА_2 .

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 07 листопада 2022 року за № 20-36-3802, ОСОБА_3 знята з реєстрації місця проживання за адресою : АДРЕСА_3 у зв`язку зі смертю. Крім того, інформація про зареєстрованих осіб за вказаною адресою відсутня.

З позовної заяви вбачається, що позивач мав намір прийняти спадщину після смерті матері шляхом подання письмової заяви нотаріусу у встановлені законом строки, тобто до 30 квітня 2022 року.Проте, через запроваджені на території України карантинні обмеження з метою запобігання розповсюдженню коронавірусної хвороби його можливості для подання такої були обмежені. 24 лютого 2022 року після початку збройної агресії російської федерації на території України, діяльність органів нотаріату фактично була призупинена. Позивач зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку, розташованому у безпосередній близькості до військового об`єкту, який зазнав руйнувань у перші ж години збройного вторгнення російської федерації. Позивач виїхав до м. Ірпінь, Київської області, де фактично опинився в окупації, яка тривала до кінця березня 2022 року.Також позивачеві було відомо, що постановою Кабінету Міністрів України за №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»,перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено на час дії воєнного стану, а тому, після звільнення з окупації позивач не вживав термінових дій для реалізації свого права на спадкування. Лише на початку листопада 2022 року позивач дізнався про те, що у червні 2022 року до вказаної постанови Кабінету Міністрів України були внесені зміни і наразі перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.Крім того, під час окупації у м. Ірпінь позивач втратив частину особистих документів і зміг відновити власне свідоцтво про народження лише 17 лютого 2023 року.

Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І. від 27 травня 2023 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на йог сімя, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодав-цем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановлю-ного ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкомця на вчинення цих дій.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Позивач у термін, встановлений статтею 1270 ЦК України, не звернувся до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що в нього склалися об`єктивні, непереборні істотні труднощі для спадкоємця на вчинення цих дій.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки спадкова заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивач не може.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішина Мар`яна Ігорівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) додатковий строк в 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провад-ження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 серпня 2023 року.

Суддя Л.В. Яковлєва