У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 757/57897/20-ц
Номер провадження: 22-ц/824/13871/2023
Головуючий у суді першої інстанції Г.О.Матійчук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л Д. Поливач
10 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року,

у с т а н о в и в

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Дане клопотання скаржникамотивоване тим, що копію рішення суду поштовим відправленням через укрпошту отримав 10.07.2023, про що свідчить копія поштового конверту та інформація з інтернет-сайту Укрпошти. У зв`язку із викладеним апелянт вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрите з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

В той же час пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; та пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної процесуальної норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто, законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Тобто, строк, передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктами 1,2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц, від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15, від 23 листопада 2022 року у справі № 754/2141/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 761/30419/19, від 30 січня 2023 року у справі № 761/21976/21, від 15 лютого 2023 року у справі № 208/805/20, від 24 квітня 2023 року у справі № 755/19216/18, від 05 квітня 2023 року у справі № 465/3861/16-ц.

У разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми (постанова Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17).

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA ANDSHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала суду про відкриття провадження надсилалася судом на зазначену у позовній заяві поштову адресу ОСОБА_1 та ним отримана власноручно, про що свідчить підпис на зворотному повідомленні поштового відправлення (а.с. 117).

Отже, з наведеного слідує, що ОСОБА_1 був обізнаний, що подана ним до Печерського районного суду м. Києва позовна заява призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року надіслано судом до реєстру 14 травня 2021 року, та оприлюднено 18 травня 2021 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що повне рішення однозначно було виготовлено станом на 14.05.2021.

Згідно супровідного листа, наявного в матеріалах справи рішення Печерського районного суду від 26.03.2021 надсилалося на поштову адресу ОСОБА_1 (а.с.124)

Однак, лише у липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року, тобто, після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, при цьому, винятків, передбачених частиною 2 статті 358 ЦПК України, не встановлено.

Отже, сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення після спливу одного року з дня складення його повного тексту, а винятків, визначених, частинами 1, 2 статті 358 ЦПК України, не встановлено, у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358, 370 ЦПК України,

у х в а л и в

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна