14.08.2023 Провадження по справі № 2/940/321/23
Справа № 940/744/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574 від 07.07.2016 року в сумі 72466,49 гривень та судових витрат по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574, відповідно до умов якого останній отримав кредит: поточний ліміт кредиту - 14100 гривень, максимальний ліміт кредиту - 200000 гривень, на строк до 07.07.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45% річних та 45% за користування недозволеним овердрафтом.

Крім того, 26.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0802/82/0147574, відповідно до умов якого останній отримав кредит: поточний ліміт кредиту - 58000 гривень, максимальний ліміт кредиту - 500000 гривень, на строк 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, перерахувавши кошти на рахунок відповідача, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами не здійснює, внаслідок чого станом на 09.03.2023 року має заборгованість загальною сумою 72466,49 гривень, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому відповідач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з доданими до неї копіями документів отримав та надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574, відповідно до умов якого останній отримав кредит: поточний ліміт кредиту - 14100 гривень, максимальний ліміт кредиту - 200000 гривень, на строк до 07.07.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45% річних та 45% за користування недозволеним овердрафтом (а.с. 24-27).

Крім того, 26.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0802/82/0147574, відповідно до умов якого останній отримав кредит: поточний ліміт кредиту - 58000 гривень, максимальний ліміт кредиту - 500000 гривень, на строк 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45% річних (а.с. 28).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, перерахувавши кошти на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 12-23).

Проте відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів та процентів за користування ними у строки, визначені договором, не виконує, на вимогу позивача про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 15.03.2023 року не відреагував.

За розрахунками позивача ОСОБА_1 станом на 09.03.2023 року має заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574 від 07.07.2016 року в сумі 72466,49 гривень, з яких 62980 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 9486,49 гривень - заборгованість за недозволеним овердрафтом, в тому числі 23161,23 гривень простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску (розрахунок заборгованості - а.с. 7-11).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач своєю заявою від 14.08.2023 року позовні вимоги визнав повністю. При цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умови договору та не виконано взятих на себе зобов`язань за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574 від 07.07.2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 18122 від 25.04.2023 року (а.с. 6), а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача.

Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦКУкраїни, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк», , юридична адреса: 01011, Україна, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а, заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0802/82/0147574 від 07.07.2016 року в сумі 72466 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 49 копійок та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович