Провадження № 2-з/204/90/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Вказана позовна заява була передана судді канцелярією суду 18 липня 2023 року. На теперішній час триває вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

10 серпня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування заяви зазначено, що звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ОСОБА_2 просить: визнати спільним майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, а також приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101; поділити спільне майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: виділити у приватну власність ОСОБА_2 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на це майно; виділити у приватну власність ОСОБА_3 1/3 частину даної квартири, та визнати за ОСОБА_3 право власності на це майно; виділити у приватну власність ОСОБА_3 приміщення, реєстраційний номер нерухомого майна 101, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_3 право власності на це майно. Підставами для відступлення від рівних часток при поділі майна подружжя позивач вважає наступне. Відповідач ОСОБА_3 витратив на шкоду інтересам сім`ї спільне майно, а саме автомобіль марки Nissan модель Note, 2012 року випуску, передавши його у власність ОСОБА_4 . Також, відповідач ухиляється від утримання свої дитини ОСОБА_5 , добровільно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина не виконує. Крім того, в період з 01.11.2022 по 24.03.2023 року ОСОБА_3 вивіз з квартири та нежитлового приміщення належне на праві спільної сумісної власності подружжя спільне майно подружжя на суму 95 100,00 грн. ОСОБА_3 неодноразово заявляв про свій намір відчужити квартиру, яка є спільним майном подружжя, та позбавити ОСОБА_2 можливості проживати у сумісній квартирі, наприклад, 01.03.2023 року ОСОБА_3 в чаті ОСББ ЖК «Атмосфера» повідомив про продаж квартири та запропонував потенційним покупцям оглянути квартиру за його відсутності, оскільки вдома його дружина. Також, відповідач, як встановлено рішенням суду, вчинив відносно позивача та їх спільного сина домашнє насильство психологічного та економічного характеру, що виражалось у намаганні відібрати у ОСОБА_2 мобільний телефон, на якому містились докази скоєння правопорушення. До ОСОБА_3 застосовано обмежувальний припис строком на 6 місяців у зв`язку із застосуванням останнім до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домашнього насильства психічного, економічного та фізичного характеру. Відносно ОСОБА_3 в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська у справі 204/10762/22 розглядається обвинувальний акт, відповідно до якого останній 19.10.2022 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , наніс ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження. Також, ОСОБА_3 , надав дозвіл невідомій жінці на вторгнення в житло ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , та у її присутності о 17.25 здійснив повторно домашнє насильство відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що змусило останню повторно звернутись із заявою до правоохоронних органів. ОСОБА_3 фактично не мешкає за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 . Вважає, що з метою усунення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про поділ майна подружжя необхідним є вжиття заходів забезпечення позову. У зв`язку з викладеним просить вжити заходи забезпечення позову наступним чином: накласти арешт на квартиру, реєстраційний номер нерухомого майна 101, адреса АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м.; заборонити ОСОБА_3 , або будь-яким особам за його дорученням, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, реєстраційний номер нерухомого майна 101, адреса: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м.; заборонити ОСОБА_3 вивозити з квартири АДРЕСА_3 та з приміщення 3-LXIII будинку АДРЕСА_4 речі, що не є його особистою власністю; заборонити ОСОБА_3 надавати доступ стороннім особам до квартири АДРЕСА_3 , надавати дозвіл стороннім особам перебувати в квартирі АДРЕСА_3 .

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 110749104 від 16 січня 2018 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Крім того, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 110765580 від 16 січня 2018 року, право власності на приміщення 3-LXIII в будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії.

Враховуючи наведене вважаю, що належним, необхідним та співмірним способом забезпечення позову з урахуванням змісту позовних вимог буде накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, із встановленням заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та переходу права власності на вказане нерухоме майно, а також із встановленням заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на вказане нерухоме майно.

При цьому, суд не вбачає на теперішній час підстав для забезпечення позову таким способом як заборона ОСОБА_3 вивозити з квартири АДРЕСА_3 та з приміщення АДРЕСА_5 речі, що не є його особистою власністю, а також таким способом як заборона ОСОБА_3 надавати стороннім особам доступ до вищевказаної квартири та вищевказаного приміщення та дозвіл перебувати у даній квартирі, оскільки такий спосіб забезпечення позову виходить за межі предмету спору у даній справі про поділ майна подружжя та може призвести до необґрунтованого порушення прав ОСОБА_3 , за яким на теперішній час зареєстровано право власності на вказану квартиру та приміщення. При цьому, заявником належним чином не обґрунтовано та не доведено необхідності застосування саме таких способів забезпечення позову та не доведено, що невжиття забезпечення позову такими способами може у подальшому вплинути на можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову про поділ майна подружжя. Крім того, заявником не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст. 76-81 ЦПК України наявності у квартирі АДРЕСА_3 та у приміщенні 3-LXIII речей, що не є особистою власністю ОСОБА_3 , а також переліку таких речей.

Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження та переходу права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Д.Л. Черкез