РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2023 рокуСправа №451/598/23
Провадження № 2/451/204/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.,

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

установив:

10 травня 2023 року представником позивача, адвокатом Бігусяк Зоряною Григорівною, в інтересах ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

У позовній заяві зазначає, що 18 жовтня 2007 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) та ОСОБА_2 (надалі - відповідач) зареєстрували шлюб, про що Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області видано Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 . Під час шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Діти сторін проживають разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на даний час позивачка із дітьми тимчасово перебуває в місті Сеземіце, район Пардубіце, Чехія. Діти навчаються в початковій школі у м. Сеземіце. Оскільки сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дітей, позивачка змушена звертатись із позовною заявою про стягнення аліментів у судовому порядку. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.3-6).

10 травня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.27).

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 30 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

Позивач ОСОБА_1 та її представник Бігусяк З.Г. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.88-89).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Гриневич М.М. в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неприбуття повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи сторона відповідача повідомлялася судом належним чином (а.с.81, 86-87).

З урахуванням наведеного, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 та ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд установив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року (а.с.11).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

З акту складеного комісією в складі членів правління ОСББ «Витківська-8 м. Радехова» видно, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , не зареєстровані за даною адресою, але фактично проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.10.2021 по 01.03.2022 (а.с.12).

Довідками про перебування на консульському обліку від 20.03.2023 справи №43, №13, №43 підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають на тимчасовому консульському обліку в Консульстві України в Брно (4CZE1) з 20 березня 2023 року. Строк перебування на консульському обліку: до 31.03.2024 (а.с.13-15).

Сьогодні, ОСОБА_1 разом із дітьми тимчасово перебуває в місті Сеземіце, район Пардубіце, Чехія. Діти навчаються у початковій школі у м. Сеземіце, район Пардубіце (а.с.17-23).

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками їх неповнолітніх дітей.

Як визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

З огляду на це, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному матеріальному утриманні позивача, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як видно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Представник позивача Бігусяк З.Г. у позовній заяві покликалася на те, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, однак працює сантехніком, встановлює та ремонтує котли, а тому має регулярний і стабільний заробіток. Позивач переконана, що останній має можливість сплачувати кошти на утримання спільних дітей, але він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Проте, не надала суду доказів на підтвердження розміру заробітку відповідача для того щоб суд міг установити чи він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 12 000 гривень щомісячно.

Згідно із ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене, наявність підстав для стягнення аліментів саме у розмірі 6 000 грн на кожну дитину не підтверджується, ані фактичними обставинами справи, ані наявними у матеріалах справи доказами.

З урахуванням наведеного, вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язку обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, зважуючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень на кожну дитину, оскільки докази того, що відповідач, будучи в працездатному віці та отримуючи постійний дохід, спроможний сплачувати аліменти у розмірі 12 000 грн відсутні, також як і відсутні належні докази того, що позивач щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 24 000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову.

Положеннями частини першої статті 192 СК України установлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 4, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-184 СК України та ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого на АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого на АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Представник позивача: адвокат Бігусяк Зоряна Григорівна, Свідоцтво, серії ЧЦ №000474 від 30.07.2021, адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Представник відповідача: адвокат Гриневич Михайло Миколайович, Свідоцтво, серії ЛВ №001681 від 18.09.2019, адреса для листування: АДРЕСА_7 .

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 14 серпня 2023 року.