ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1675/22Головуючий у 1-й інстанції Васильченка В.В.
Провадження № 22-ц/817/564/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 597/1675/22 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 15.03.2023 року, ухвалене суддею Васильченко В.В., дата складення повного тексту не зазначена у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.06.2011року в сумі 26989,84 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 01.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Посилаючись на невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами АТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.06.2011 року станом на 31 жовтня 2022 року в сумі 26989,84 грн., з яких 1960.56 грн заборгованості за тілом кредиту; 24849.28 гривень - заборгованості за нарахованими відсотками, 180.00 гривень заборгованість за пенею.

Рішенням Заліщицького районного суду від 15 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити посилаючись на те що висновки суду не відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права.

Апелянт зазначив, що укладений відповідачем договір є договором приєднання, який регулюється ст. 634 ЦК України.. Відповідач підписавши заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг приєднався до запропонованої банком пропозиції. Відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 55 днів пільгового періоду, що свідчить про погодження сторонами істотних умов договору. Активація картки та користування картковим рахунком доводять укладення сторонами кредитного договору. Банківська виписка по рахунку , яка має статус первинного документу підтверджує всі проведені операції по рахунку із зазначенням суми на балансі рахунку. Банк як фінансова установа не надає безоплатно користування належними йому коштами.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, не повідомили про причини своєї неявки,а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відповідності до положень т. 372 ЦПК України в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 01.06.2011 року ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на кредитній картці № НОМЕР_1 в розмірі 300 гривень. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 2000 гривень,

Згідно розрахунку заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» у позичальника ОСОБА_1 станом на 31 жовтня 2022 року, виникла заборгованість в сумі 30748.69 гривень, яка складається з: 1960.56 гривень заборгованості за тілом кредиту; 24849.28 гривень - заборгованості за нарахованими відсотками, 3938.85 гривень нарахована пеня.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (далі Умов та правил), позичальник дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.52 Умов та правил - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідно до Довідки про умови кредитування кредитки від 01.06.2011 року ОСОБА_1 погодився з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN5075, в якому сторони погодили базову проценту ставку - 2,5% в місяць, тобто 30% на рік.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, а саме що долучені до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг та тарифи банку не є складовими кредитного договору, оскільки не містять підпису відповідача, а долучена довідка про умови кредитування від 01.06.2011 року, яка підписана відповідачем, стосується іншого кредитного договору № SAMDN5075 укладеного цього ж числа.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду не повністю відповідає.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим 01 червня 2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримав кредитну картку.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згідний з його умовами. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

До позовної заяви банк додав довідку про видану 01.06.2011 року кредитну картку (тип картки Універсальна) № НОМЕР_2 з терміном дії до 04/20015 року; довідку про зміну умов кредитування щодо встановлення кредитного ліміту з 01.06.2011 року 500,00грн. та збільшення його з 10.06.2011 року до 2000,00 грн. та зменшення з 31.10.2019 року до 0,00 грн, виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , а також довідку про умови кредитування.

Згідно довідки про умови кредитування до договору № SAMDN5075 з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підписаної позичальником ОСОБА_1 01.06.2011 року базова процентна ставка в місяць за користування кредитними коштами становить 2,5%, розмір щомісячних платежів становить 7% заборгованості, але не менше 50,00 грн, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, та встановлено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується в залежності від розміру заборгованості (1%) але не менше 30,00 грн в місяць.

Банк до позовної заяви надав також фотокопію паспорта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було видано йому 06.02.2014 року після укладення спірного договору, вірність якої ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом.

Згідно виписки по картковому рахунку відповідач ОСОБА_1 в період з 14.06.2011 року по 19.06.2011 року знімав з карткового рахунку та вносив на його поповнення кошти внаслідок чого виникла заборгованість за отриманими кредитними коштами в сумі 1960,56 грн., після чого кредитних коштів не використовував та кредитною карткою не користувався.

Згідно позовної заяви заборгованість за кредитним договором становить 30748.69 гривень, яка складається з: 1960.56 гривень заборгованості за тілом кредиту; 24849.28 гривень - заборгованості за нарахованими відсотками, 3938.85 гривень нарахована пеня, однак позивач просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею в розмірі 180,00 грн.

Наведене підтверджує те, що між сторонами було укладено кредитний договір, сторони погодили умови кредитування і відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Суд першої інстанції встановивши, що 01.06.2011 року відповідач звернувся із заявою про надання йому банківських послуг, видачу кредитної картки з кредитним лімітом 500,00 грн не звернув уваги на те, що відповідач тоді ж підписав довідку про умови кредитування до договору № SAMDN5075 .

Колегія не погоджується з доводами суду про те, що довідка про умови кредитування до договору № SAMDN5075 з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підписана позичальником ОСОБА_1 01.06.2011 року не є складовою укладеного ОСОБА_1 , кредитного договору від 01.06.2011 року на підставі поданої ним анкети-заяви.

Інших кредитних договорів сторони 01.06.2011 року не укладали. Відповідач отримавши ухвалу про відкриття провадження з позовною заявою та додатками не повідомляв суд про існування іншого кредитного договору та не надавав відзиву на апеляційну скаргу.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку що між сторонами 01.06.2011 року було укладено кредитний договір, сторони погодили умови кредитування, відповідач користувався кредитними коштами та належним чином не виконав своїх зобов`язань з погашення кредиту, а тому він повинен повернути отриманий кредит.

Що стосується розміру заборгованості по процентах за користування кредитними коштами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.1. 1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, порядок та умови погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картах з встановленим мінімальним обов`язковим платежем передбачений в довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору встановлюються також даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту. Згідно статті 212 ЦК України у випадку прострочення кредиту - строком повернення кредиту в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Згідно частин 1 та 2 статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина); особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості видно, що з 20.06.2011 року позичальник не вчиняв жодних дій на виконання умов кредитного договору, а тому 31 січня 2012 року закінчився строк кредитування і позивач має право на отримання процентів за користування кредитними коштами до цієї дати. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем розмір розрахованих процентів за цей період становить 370,19 грн., а тому саме такий розмір процентів підлягає стягненню. Що стосується пені в розмірі 180,00 грн, то вона також підлягає стягненню згідно умов кредитування.

Відповідно до ст 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є незаконним, а тому підлягає скасуванню та у справі слід постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2510,75 грн заборгованості за кредитним договором (1960,56 грн - заборгованість за тілом кредиту, 370,19 грн - заборгованість за відсотками та 180,00 грн - заборгованість по пені) та сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до розміру задоволених вимог 0,09% що становить 558,18 грн (2481,00+3721,00х0,09%).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 15.03.2023 року скасувати та постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_3 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2510,75 грн (дві тисячі п`ятсот десять гривень 75 коп) та 558,18 грн (п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 18 коп).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як постановлена у малозначній справі.

Постанова суду апеляційної складена 11.08.2023 року

Головуюча

Судді