Справа № 333/4185/23
Провадження № 6/333/172/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Сідорової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, первісний стягувач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Мельник Роман Іванович, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАнк» заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог зазначено, що 22.01.2021 року приватним виконавцем Мельником Р.І. було відкрито виконавче провадження № 64143798, на підставі виконавчого напису, яке передбачає стягнення на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0001/980/029236840/1 від 03.10.2018 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , в розмірі 14 705,70 грн.

20.07.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 20/07/22, згідно з яким ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками банку, у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0001/980/029236840/1 від 03.10.2018 року. У зв`язку з зазначеним, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» просить суд, на підставі ст. 442 ЦПК України, замінити стягувача АТ «ОТП БАНК» на правонаступника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 25.05.2023 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за відсутності останнього.

Заінтересовані особи, повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи не з`явилася, причини їх неявки суду не відомі, що відповідно до ч. 3 ст. 422 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони стягувача.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

20.07.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 20/07/22, згідно з яким, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками банку, у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0001/980/029236840/1 від 03.10.2018 року.

Згідно з актом приймання-передачі реєстру Боржників № 2 по договору факторингу № 20/07/22 від 20.07.2022 року АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає реєстр боржників № 2.

Заявник, звертаючись до суду з даною заявою, у порядку ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просить замінити стягувача у виконавчому провадженні шляхом заміни у виконавчому провадження стягувача АТ «ОТП БАНК» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Оцінюючи аргументи викладені в заяві, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так заявник зазначає про відкрите виконавче провадження № 64143798, але у заяві не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 14 705,70 грн. Також, матеріали справи не містять клопотання заявника про витребування доказів.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявник самоусунувся від збирання доказів на підтвердження заявлених ним вимог, та переклав обов`язок збирання доказів на суд, що за своєю суттю суперечить принципу змагальності сторін, який є основоположним принципом цивільного судочинства.

Верховний Суд 23 жовтня 2019 року прийняв постанову (справа № 917/1307/18), якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитору повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до п.1.2 Договору факторингу №20/07/22 від 20 липня 2022 року укладеного між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», зазначено, що фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов цього договору.

Заявником не надано доказів на виконання умов п. 121. Договору факторингу № 20/07/22 від 20 липня 2022 року, а саме підтвердження передання ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» грошових коштів в розпорядження АТ «ОТП БАНК», у якості плати за відступлення права грошової вимоги до боржників.

Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року по справі 637/590/16-ц зазначає, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц також зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Це позбавляє суд можливості з`ясувати підстави і умови переходу права вимоги від первісного кредитора до його правонаступника.

Таким чином судом не встановлено, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитними договорами, укладеними АТ «ОТП БАНК» з відповідачем, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 353, 354 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, первісний стягувач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Мельник Роман Іванович, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва