Ухвала

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 274/394/23

провадження № 61-11223ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати незаконною бездіяльність Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) щодо невідновлення залишку коштів на його банківському рахунку та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC8 від 04 січня 2022 року із вирахуванням сум знятих коштів в період з 12 листопада 2022 року по 13 листопада 2022 року та відповідних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», у відділенні якого йому оформили кредитну карту НОМЕР_1 , за заявою № SAMDNWFC8 від 04 січня 2022 року.

В період з 12 листопада 2022 року по 13 листопада 2022 року невстановленими особами проведено багаторазові операції по списанню з його кредитного рахунку коштів на загальну суму 26 824,42 грн, у зв`язку із чим 14 листопада 2022 року він написав заяву до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення, про що до ЄРДР були внесенні відповідні відомості за частиною 4 статті 185 КК України (номер кримінального провадження 0000876). Зазначив, що в подальшому звернувся на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк», а згодом і до регіонального відділення фінансової установи щодо проведення службового розслідування за даним фактом та за його наслідком відновлення його порушених фінансових прав, проте отримав відмову, яка мотивована тим, що вказані кошти були списані з його вини.

Наголосив, що даних кредитної картки та коду доступу до мобільного додатку «Приват24» ним не розголошувалось та нікому не передавалось; відсутності смс-повідомлень на його фінансовий номер при здійсненні трансакцій; про здійснення у вказаний період великої кількості одноманітних операцій (80 операцій на суму 26 824,42 грн) та інші, проміжки між якими в більшості випадків складали від 7 секунд до 1 хвилини) по зняттю коштів, що не є характерним для його історії кредитування. Зазначив, що він не вчиняв жодних дій, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а тому вважає дії Банку щодо невідновлення залишку коштів на його рахунку протиправними та просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк» по невідновленню залишку коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 (рахунок НОМЕР_2 , заява № SAMDNWFC8 від 04 січня 2022 року) до того стану, у якому він був перед виконанням операцій по зняттю з нього коштів в період з 12 листопада 2022 року по 13 листопада 2022 року.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором (рахунок НОМЕР_2 , заява № SAMDNWFC8 від 04.01.2022), укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 із вирахуванням сум знятих коштів в період з 12 листопада 2022 року по 13 листопада 2022 року та відповідних нарахувань.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

27 липня 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» через засоби електронного зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана електронним цифровим підписом адвоката Колодочки П. О., на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2023 року та постановуЖитомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є захист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Справа № 274/394/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Ця справа не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для Банку виняткове значення. Винятковість даної справи для Банку обґрунтовується тим, що оскаржувані судові рішення у даній справі перешкоджають стабільній роботі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», обмежує права та порушує майнові інтереси Банку.

Стосовно виняткового значення справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених заявником у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що дана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода із рішенням судів попередніх інстанцій не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для заявника внаслідок прийняття такого судового рішення.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про зупинення дії судових рішень.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов