Ухвала

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 684/54/23

провадження № 61-11466ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 18 червня 2021 року ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Renault Kangoо», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

на автодорозі С-231503 сполученням с. Цимбалівка - с. Яблунівка здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який від отриманих травм помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочато досудове розслідування кримінального провадження

№ 0000252 за частиною третьою статті 286-1 КК України,

у якому на даний час триває судовий розгляд.

Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «Renault Kangoо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована

у ПрАТ «СК «Українська страхова група», згідно з страховим полісом № 201956826, який діяв станом на 18 червня 2021 року.

Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі смертю потерпілого, є його дружина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які 16 червня 2022 року звернулись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування становить 93 339,53 грн, з яких ОСОБА_1 - 24 000 грн моральної шкоди, ОСОБА_2 - 24 000 грн моральної шкоди, ОСОБА_3 - 24 000 грн моральної шкоди, 16 005 грн витрат на поховання, 4 991,53 грн- витрат на лікування.

Оскільки з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі не отримали страхового відшкодування, вони вважали, що мають право на стягнення

з відповідача пені, передбаченої статтею 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також три відсотка річних

та інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України, починаючи

з 91-го календарного дня після подання заяви про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь:

- ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн, пеню

з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України в розмірі 6 246,58 грн, три відсотка річних у розмірі 374,79 грн

та інфляційні втрати у розмірі 1 802,29 грн;

- ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн моральної шкоди, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України у розмірі 6 246,58 грн, три відсотка річних у розмірі 374,79 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 802,29 грн;

- ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн моральної шкоди, 16 005 грн - витрат на поховання, 4 991,53 грн - витрат на лікування потерпілого, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України у розмірі 11 800,70 грн, три відсотка річних у розмірі 708,04 грн, та інфляційні втрати у розмірі 3 404,79 грн.

Також просили суд вирішити питання про відшкодування судових витрат

на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500 грн на користь кожної позивачки.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн моральної шкоди та 4 811,30 грн

в рахунок відшкодування судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн моральної шкоди

та 4 811,30 грн в рахунок відшкодування судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 24 000 грн моральної шкоди та 16 005 грн витрат на поховання, всього стягнуто 40 005 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 4 245,15 грн в рахунок відшкодування судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь держави 2 684 грн судового збору.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області

від 26 квітня 2023 року залишено без змін.

26 липня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в інтересах яких діє ОСОБА_4 , через засоби поштового зв`язку, подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат

на лікування потерпілого та стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат, постанову апеляційного суду скасувати у повному обсязі та ухвалити в частині відшкодування витрат на лікування потерпілого

та стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації,

що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено,

що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову

не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна

дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є стягнення страхового відшкодування. Ціна позову становить 125 757,38 грн, яка станом на 01 січня 2023 року

не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись

з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять

до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник

не продемонструвала наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи (рішення у справі «Азюковська проти України», від 09 жовтня 2018 року, заява № 47921/08).

Касаційна скарга містить посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення

для позивачів.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну позову, розмір оспорюваної суми, встановлені судами попередніх інстанцій обставини та надану оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявниками аргументи

не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявників з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів,

на підставі яких суди попередніх інстанцій дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог, не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального

та процесуального права фактично підтверджує незгоду осіб, які подали касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно,

не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення

для позивачів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Наведене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ,

які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення у постанові Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку

не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи

на розгляд справи судом, встановленим законом.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська