Справа № 367/5924/23
Провадження №2-з/367/152/2023
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Вишневецькій А.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Дослідивши заяву з доданими до неї матеріали, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, враховуючи наступне.

Так, у заяві про забезпечення доказів позивач просить витребувати в Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію стосовно власника банківської карти НОМЕР_1 , а саме: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та номер засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст.116 ЦПК України, визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 3, 4 ст.116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Відповідно до ч. 1 ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09.10.2019 року у справі № 9901/385/19.

Із змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що заявником не обґрунтовані підстави, які дали б можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ст. 347 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Отже, заявник може звернутися до суду із заявою про розкриття банківської таємниці в порядку окремого провадження.

Аналізуючи викладене, керуючись ст. ст. 116, 118, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Суддя: Д.С. Кухленко