Справа № 468/1701/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

10.08.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчук С.В. при секретарі Онофрійчук М.О..А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Баштанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Баштанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велетнівка Генічеського району Херсонської області помер його батько ОСОБА_2 . Факт його смерті було посвідчено недійсним документом (довідкою про смерть, виданим незаконним органом на тимчасово окупованій території). В той же час у зв`язку з відсутністю передбачених законом документів про смерть ОСОБА_2 , Баштанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заявнику було відмовлено в реєстрації факту смерті батька. Встановлення даного юридичного факту необхідно для проведення державної реєстрації смерті батька згідно чинного законодавства. Враховуючи наведене, заявник просив про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території в судовому порядку.

В судове засідання заявник не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання заяви.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Генічеського району Херсонської області з 24.02.2022 р відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.7). Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території, а саме: с. Велетнівка, Генічеського району, Херсонської області. 20.01.2023 року Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим було видано довідку про смерть № С-00386.

Проте цей документ є недійсним, оскільки виданий незаконним органом на тимчасово окупованій території, а згідно ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (ч.1 ст. 17 вказаного Закону).

Так, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою (ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Таким документом, зокрема, є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024.

Видана довідка про смерть № С-00386, згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним, що призводить до неможливості отримання заявником свідоцтва про смерть батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 травня 2001 року у справі «Кіпр проти Туреччини» (Заява № 25781/94) зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

На підставі викладеного, суд, як виняток, приймає як доказ надану заявником довідку про смерть ОСОБА_2 та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

Відтак, факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велетнівка, Генічеського району, Херсонської області знайшов своє повне підтвердження матеріалами справи, тому заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК рішення суду підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ст. Порицьк, Володимиро-Волинського району Волинської області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України у с. Велетнівка, Генічеського району, Херсонської області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: