Справа № 645/9779/15-ц
Провадження № 6/645/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань - Зінченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою АТ КБ «Приватбанк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

03.08.2023 року до суду надійшла вказана заява, в якій представник Банку просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення до виконання по цивільній справі № 645/9779/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17 991, 46 грн. та судових витрат в розмірі 1218,00 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17991,46 грн. та судових витрат в розмірі 1218 грн. - задоволено, однак заборгованість ОСОБА_1 до теперішнього часу не погашена. 17.07.2023 р. Банком отримано відповідь Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про те, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавчі провадження, формування Єдиного реєстру боржників встановлено виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_1 на виконанні не перебуває. У програмних комплексах та в архіві АТ КБ «ПриватБанк» відсутні відомості про виконавчий лист № 645/9779/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17991,46 грн. Враховуючи це а також отриману відповідь Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавчий лист №645/9779/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17991,46 грн. та судового збору в розмірі 1218,00 грн. було втрачено та до виконання не пред`явлено, в результаті чого АТ КБ «ПриватБанк» було позбавлено права на виконання рішення суду, що гарантоване державою.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань суду не надали.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року по справі №645/9779/15-ц, н/п 2/645/822/16 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10.02.2012 р. у розмірі 17991, 46 грн., яка складається з наступного: 2967,59 грн. - заборгованість за кредитом; 11090,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 832.93 грн. - штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Рішення набрало законної сили 17.05.2016 року.

На виконання вказаного рішення суду представником позивача 29.08.2016 року було отримано виконавчий лист по справі (а.с. 64).

У листі Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №48336 від 17.07.2023 р. зазначено, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавчі провадження, формування Єдиного реєстру боржників встановлено виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_1 на виконанні не перебуває.

Заявник зазначає, що у програмних комплексах та в архіві АТ КБ «ПриватБанк» відсутні відомості про виконавчий лист № 645/9779/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17991,46 грн.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19).

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22, ЄДРСРУ №105402251).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 набрало законної сили 17 травня 2016 року.

На час набрання рішенням суду законної сили Законом України «Про виконавче провадження» передбачалось, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили (стаття 22).

Виконавчий лист на примусове виконання рішення суду був виданий 29 серпня 2016 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання рішенням суду законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, виконавчий лист мав бути пред`явлений до виконання у строк до 18 травня 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (стаття 58 Конституції України).

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказано, що цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, у пункті 3 вказаного рішення вказано, що надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи, що Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року в пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), то має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Огляду на викладене, виконавчий лист у даній справі мав бути пред`явлений до виконання у строк до 18 травня 2019 року.

Проте, протягом зазначеного строку АТ КБ «ПриватБанк» не пред`являв виконавчий лист до виконання, та жодних поважних причин цього, а саме - об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали стягувачу пред`явити виконавчий лист до виконання, суду не наведено. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк у стягувача не було.

Враховуючи, що з дня, коли закінчився строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, до дня звернення АТ КБ «ПриватБанк» із даною заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання минуло 4 роки, доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 2-12537/10 (провадження № 61-9907св18), суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Встановивши, що поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, то немає й підстав для видачі його дублікату, адже вимога про видачу дублікату виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Керуючись ст. ст. 260, 353, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Г.С. Шевченко