Справа № 946/5589/23
Провадження № 2-о/946/172/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Смокіна Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог

28.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису та просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що приблизно з 2021 року сімейні стосунки між нею та колишнім чоловіком погіршилися. На цьому фоні він мав надмірну конфліктність, через що висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого вона зверталась до поліції, яка фіксувала вказані обставини. Ізмаїльським міськрайонним судом неодноразово ОСОБА_2 визнавався винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 липня 2021 року справа № 946/5816/21, 07.07.2021 о 19 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 , знаходячись за місцем проживання, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї дружини ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2022 року справа № 946/3221/22, 11 травня 2022 року о 22:30 годині, громадянин ОСОБА_2 , знаходячись за місцем мешкання, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_1 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Окрім того, у відношенні ОСОБА_2 було складено щонайменше три термінових заборонних приписів стосовно кривдника: 1) серії АА № 144981 від 07.07.2021; 2) серії АА № 146624 від 27.10.2022; 3) серії АА № 309605 від 18.07.2023. В подальшому насильство не припинилося і 18.07.2023 року співробітниками поліції було складено черговий протокол у відношенні ОСОБА_2 та направлено на розгляд до Ізмаїльського міськрайонного суду. Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка зазнала домашнього насильства.

Аргументи учасників справи

В судове засіданні заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2021 справа № 946/5816/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а саме 07.07.2021 о 19.00 год. громадянин ОСОБА_2 , знаходячись за місцем проживання, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї дружини ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2022 справа № 946/3221/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, а саме: 11 травня 2022 року о 22:30 годині, громадянин ОСОБА_2 , знаходячись за місцем мешкання, вчинив сварку зі своєю дружиною, ОСОБА_1 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

У відношенні ОСОБА_2 складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника: серії АА № 144981 від 07.07.2021; серії АА № 146624 від 27.10.2022; серії АА № 309605 від 18.07.2023, та було зобов`язано залишити місце проживання постраждалої ОСОБА_1 , заборонено вхід в місце проживання (перебування) постраждалої ОСОБА_3 , та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_3 .

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2022 справа від 24.07.2023 справа № 946/5353/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, а саме: 18.07.2023 о 14:30 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_1 , ображав її нецензурною лайкою в присутності малолітніх дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Позиція суду

У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно з ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі N 673/1607/19 (провадження N 61-1432св20) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту відносно ОСОБА_2 необхідно видати обмежувальний припис.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 4, 76-79, 208-209, 234, 235, 256-259, 350-2-350-8 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Встановити строк дії обмежувального припису - шість місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до Ізмаїльського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для взяття ОСОБА_4 , фактичне мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, на профілактичний облік та до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Копію рішення надіслати для відома учасникам судового процесу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г.І.Смокіна