Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 Справа №607/9023/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи - Чайковського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року по справі № 607/13471/22 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 15 000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що між ними склалися неприязні стосунки через те, що останній упродовж тривалого часу вчиняв стосовно неї психологічне, фізичне та економічне насильство. Своїми протиправними діями відповідач спричинив шкоду психологічному здоров`ю їхнім малолітнім дітям, оскільки вони перебували у постійній емоційній напрузі та страху перед відповідачем. 01 вересня 2022 року відносно відповідача внесено відомості до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. Окрім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2022 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2023 року у справі № 607/14637/22 ОСОБА_3 видано обмежувальний припис та заборонено на строк 1,5 місяці контактувати з ОСОБА_6 та їх малолітніми дітьми. Також у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Окрім того, відповідач ухиляється від встановленого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради графіку побачень із дітьми. Протягом останніх років відповідач взагалі не піклується про фізичний стан дітей, стан їх здоров`я, не брав та не бере участі у лікуванні дітей, у їх вихованні, протягом останнього часу жодного разу не відвідував дітей, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком, самоусунувся від виконання обов`язків з виховання дітей, у зв`язку з чим між ним та синами відсутній будь-який емоційний зв`язок, тому позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідатиме інтересам дітей.

Щодо необхідності збільшення розміру аліментів вказує на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, а саме - 2833 грн та 2272 грн щомісячно на дітей, є недостатнім для належного утримання синів, оскільки розмір витрат, необхідний для забезпечення інтересів дітей, значно зріс. Діти постійно відвідують різного роду гуртки та додаткові заняття. Старший син ходить в школу, тому існують витрати, пов`язані з купівлею необхідного шкільного приладдя, одягу, оплатою харчування у школі, а також оплатою гуртків і секцій. Окрім того, за останні роки кардинально змінилася фінансова-економічна картина держави і рівень життя, тому розмір аліментів, який був призначений первинно, є недостатнім для забезпечення права дітей на гідний рівень життя та розвитку. Також зазначає, що матеріальний стан відповідача значно покращився, скільки на момент подання позовної заяви у відповідача наявне постійне місце працевлаштування у Канаді.

26 липня 2023 року представником відповідача подано відзив на позов, згідно якого проти позову заперечує. Зазначає, що підстави для позбавлення батьківських прав відсутні, окрім того в нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів також заперечує та зазначає, що в нього змінився матеріальний стан та погіршився стан здоров`я. Вказує, що на вимогу позивачки був змушений покинути їх спільне житло, та за відсутності у нього іншого житла, вимушений орендувати, за яке щомісяця сплачує 4000 гривень. Останні кілька років відповідач потерпає від важкої хвороби - подагри. З липня 2021 року він офіційно безробітний, з початком війни не може знайти собі належно оплачуваної роботи в Україні. У зв`язку з наведеним, просить в задоволенні позову відмовити.

26 липня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив, згідно яких просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а протокольною ухвалою суду від 13 липня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 26 липня 2023 року.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у ньому та відповіді на відзив, та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради підтримав висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 підтримав позов своєї матері. Зазначив, що він не хоче спілкуватися із батьком, останній його сварить, зокрема, за невиконані уроки, не бажає отримувати від нього будь-якої допомоги. Всім необхідним його забезпечує мама.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року у справі № 607/14648/22, яке набрало законної сили 02 січня 2023 року.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1202; та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19 січня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 99.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/13471/22 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Вирішено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2833,00 грн., та аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 2272,00 грн., щомісячно, починаючи з 03.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 03.10.2022 і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 607/13471/22 від 02 січня 2023 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2833 грн та аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2272 грн щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей за виконавчим провадженням № НОМЕР_6, здійсненого державним виконавцем (вих. № 47070 від 05 травня 2023 року), станом на 03 травня 2023 року за ОСОБА_3 числилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 6790 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей за виконавчим провадженням № НОМЕР_6, здійсненого державним виконавцем (вих. № 80356 від 25 липня 2023 року), станом на 25 липня 2023 року за ОСОБА_3 числилася переплата у розмірі 39,35гривень.

Судом також встановлено, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року у справі № 607/14637/22, яке, як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, що перебуває у відкритому доступі, залишено без змін апеляційним і касаційним судом, та набрало законної сили, вирішено видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким на строк 1,5 (півтора) місяці: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближче 2 метрів до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також місця їх проживання (перебування), а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та переслідувати їх у будь-який спосіб; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах), телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Окрім того, з вищевказаного рішення встановлено, що 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_3 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №225257.

01 вересня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , правова кваліфікація - ч. 1 ст. 125 КК України, номер кримінального провадження 0000845.

Згідно висновку експерта №564 від 13 вересня 2022 року виявлені у ОСОБА_1 синці і садна за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, такі ушкодження, загалом, характерні для утворення від ударів руками ногами чи іншими тупими предметами.

Окрім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року у справі №607/14113/22, ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 213 від 01 березня 2023 року на підставі звернення ОСОБА_3 затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька ОСОБА_3 у вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відмітки у закордонному паспорті № НОМЕР_3 , ОСОБА_3 виїхав за межі України 14 березня 2023 року.

Як вбачається з договору найму житла від 12 листопада 2022 року, ОСОБА_3 орендує житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 03 від 04 січня 2023 року, рішенням Військово-лікарської комісії Другого відділу Червоноградського РТЦК та СП у Львівській області від 04 січня 2023 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: Подагра. Хронічний подагримний поліартрит, рецидивуючий перебіг НФС ІІ ст.

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 801 від 12 липня 2023 року, орган опіки та піклування вважає недоцільно позбавляти батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У висновку зазначено, що відповідно до довідки Тернопільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-економічний ліцей № 9 імені Іванни Блажкевич» від 11 травня 2023 року ОСОБА_4 навчається у 7-А класі. Вихованням ОСОБА_4 займається мати. Батько учня жодного разу не брав участі у шкільних батьківських зборах, не цікавився успіхами у навчанні сина.

Відповідно до інформації, наданої практичним психологом Тернопільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-економічний ліцей № 9 імені Іванни Блажкевич» від 12 червня 2023 року ОСОБА_4 звертався до практичного психолога закладу освіти 15 лютого та 28 лютого 2023 року. Причиною звернення були прояви агресивної поведінки у школі та вдома. Під час консультацій було виявлено, що причинами таких проявів є напружені стосунки у сім`ї між батьками та між батьком і сином. Спілкування з батьком у ОСОБА_8 викликає засмучення, злість та образу.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_4 повідомив, що він не бажає спілкуватись з батьком.

Батько дітей, ОСОБА_3 , на засідання комісії не з`явився. 30 червня 2023 року представником ОСОБА_3 подано письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Стосовно обмежувального припису зазначає, що не бажаючи порушувати судові рішення, дотримувався вказаної заборони. Натомість його колишня дружина трактує такі його дії, як ухилення його від обов`язків по вихованню дітей.

Вирішуючи позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до частиною першою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертою ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказані правові висновки викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19.

Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, а також врахувавши практику ЄСПЛ, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Так, за результатами дослідження обставин справи, орган опіки і піклування надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав.

Позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення насильства відповідачем по відношенню до синів, винної поведінки відповідача по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях.

Позивач не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька по відношенню до дітей батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.

Також, позивачем не наведено, як дії чи бездіяльність відповідача свідчать про ухилення ним від виконання свого обов`язку по вихованню дітей, які фактичні обставини впливають на виконання батьком своїх обов`язків відносно дітей, з одночасним урахуванням поведінки матері, не встановлено, чи буде застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідати якнайкращим інтересам дітей.

Як з`ясовано судом, неактивна участь батька в житті синів спричинена конфліктом між сторонами, проживанням відповідача окремо від дітей, в тому числі у зв`язку з видачею рішенням суду обмежувального припису відповідачу з забороною контактувати з позивачкою та їхніми дітьми, а також подальшим виїздом закордон з метою заробітку. При цьому, встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня.

Таким чином, формування відношення дітей до батька відбувається лише за впливом матері, яка має неприязні стосунки із відповідачем.

Суд зважає на думку неповнолітнього ОСОБА_4 , який підтримав позов матері та пояснив, що не бажає спілкуватися із батьком, однак, суд також враховує те, що дитина постійно проживає з матір`ю, обмеження його спілкування з батьком та тривалий конфлікт між ними. Частиною третьою статті 171 СК України, передбачено, що суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

На думку суду, саме налагодження стосунків між батьком та синами буде відповідати інтересам малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із синами.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна. Разом з тим, суд вважає, що участь ОСОБА_3 у вихованні синів не є достатньою, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю, однак, попередити відповідача, що у разі в подальшому неналежного виконання ним батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, він буде позбавлений батьківських прав.

Вирішуючи позовну вимогу про збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена норма свідчить, що законом передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Указані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, одержувача аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Так, звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач покликається на те, що діти постійно відвідують різного роду гуртки та додаткові заняття, старший син ходить в школу, тому існують витрати, пов`язані з купівлею необхідного шкільного приладдя, одягу, оплатою харчування у школі, а також оплатою гуртків і секцій. Також вказувала на те, що за останні роки кардинально змінилася фінансова-економічна картина держави і рівень життя, тому розмір аліментів, який був призначений первинно, є недостатнім для забезпечення права дітей на гідний рівень життя та розвитку.

Разом з тим, суд враховує, що рішення про стягнення аліментів ухвалено 06 грудня 2022 року, тому вказані обставини, на які позивач посилається як на підставу для збільшення розміру аліментів, є необґрунтованими та існували і на час винесення судового рішення про стягнення аліментів.

Щодо доводів позивачки про те, що матеріальний стан відповідача значно покращився, скільки на момент подання позовної заяви у відповідача наявне постійне місце працевлаштування у Канаді, то вказані обставини жодними доказами не підтверджені.

Таким чином, позивачкою не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із статтей 12, 81 ЦПК України, у підтвердження визначених частиною першою статті 192 СК України обставин: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Крім цього, враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст. 154, п.2 ч.1 ст. 164, ст.ст. 165, 180, 181, 192 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики а захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 серпня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шевченка, 1, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк