ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4686/21 Номер провадження 22-ц/814/3184/23Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Антіховича В.В.,

прокурора Пальонної О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області І. Кінаш на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року

у справі за об`єднаним позовом керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до Дочірнього підприємства «Нафком-Агро», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У листопаді 2021 року керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду в інтересах Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, прохаючи:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Маляр Тетяни Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48061052 від 02.08.2019, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності за Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» на склад загальною площею 868,0 кв. м, вісову загальною площею 31,7 кв.м, ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв. м., гараж загальною площею 1923,2 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 717 від 28.08.2019, укладений між Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» та ОСОБА_2 стосовно групи нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності на склад загальною площею 868,0 кв.м, вісову загальною площею 31,7 кв.м, ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв.м, гараж загальною площею 1923,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за ОСОБА_2 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни № 48419823 від 28.08.2019, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228);

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Маляр Тетяни Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48069541 від 02.08.2019, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності за Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» на гараж загальною площею 310,9 кв.м, гараж загальною площею 548,9 кв.м, майстерню загальною площею 1368,4 кв.м, котельню загальною площею 147,5 кв.м, гараж загальною площею 257,7 кв.м, прохідну загальною площею 115,9 кв.м, гараж (мийка) загальною площею 49,9 кв.м, ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, гараж загальною площею 511,3 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 720 від 28.08.2019, укладений між Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» та ОСОБА_3 стосовно групи нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності на гараж загальною площею 310,9 кв.м, гараж загальною площею 548,9 кв.м, майстерню загальною площею 1368,4 кв.м, котельню загальною площею 147,5 кв.м, гараж загальною площею 257,7 кв.м, прохідну загальною площею 115,9 кв.м, гараж (мийка) загальною площею 49,9 кв.м, ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, гараж загальною площею 511,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , проведену за ОСОБА_3 на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни № 48419505 від 28.08.2019, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228);

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Даценко Лесі Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48040437 від 01.08.2019, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності за Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» на ангар загальною площею 1649,4 кв.м та майстерню загальною площею 619,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 716 від 28.08.2019, укладений між Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» та ОСОБА_1 стосовно групи нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності на ангар загальною площею 1649,4 кв.м та майстерню загальною площею 619,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни № 48419953 від 28.08.2019, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228);

Стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 у справі № 917/300/19 задоволені позовні вимоги ДП «Нафком-Агро» до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Визнано за ДП «Нафком-Агро» право власності на зазначені вище об`єкти нерухомості:

-комплекс будівель і споруд: на склад загальною площею 868,0 кв.м, вісову загальною площею 31,7 кв.м, ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв.м, гараж загальною площею 1923,2 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

-комплекс будівель і споруд: на гараж загальною площею 310,9 кв.м, гараж загальною площею 548,9 кв.м, майстерню загальною площею 1368,4 кв.м, котельню загальною площею 147,5 кв.м, гараж загальною площею 257,7 кв.м, прохідну загальною площею 115,9 кв.м, гараж (мийку) загальною площею 49,9 кв.м, ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, гараж загальною площею 511,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ;

-комплекс будівель і споруд: на ангар загальною площею 1649,4 кв.м та майстерню загальною площею 619,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 задоволено апеляційну скаргу прокуратури та скасовано рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 у справі № 917/300/19. У задоволенні позову ДП «Нафком-Агро» до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовлено. Вказана постанова суду набрала законної сили.

У період між ухваленими судовими рішеннями ДП «Нафком-Агро» відчужив спірне майно.

Таким чином, з огляду на те, що рішення суду, на підставі якого зареєстровано право власності ДП «Нафком-Агро» на групу нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , 4, с. Березівка, Лубенський район, Полтавська область; АДРЕСА_2 , скасоване апеляційним судом, то рішення державного реєстратора Маляр Т.М. № 48061052, № 48069541 від 02.08.2019, та державного реєстратора Даценко Л.В. № 48040437 від 01.08.2019 про державну реєстрацію вказаного права підлягає скасуванню, а договори купівлі-продажу № 717, № 720, № 716 від 28.08.2019, посвідчені нотаріусом Буждиганчук Є.Ю., - визнанню недійсними відповідно до положень ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

З цих же підстав, підлягає скасуванню державна реєстрація права приватної власності на вищевказану групу нежитлових будівель і споруд проведена за відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішень приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни з одночасним припиненням речових прав на вказане нерухоме майно.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року у задоволенні позову керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до Дочірнього підприємства «Нафком-Агро», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності - відмовлено у повному обсязі.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області І. Кінаш оскаржив рішення в апеляційному порядку, прохаючи рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказував, що рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Місцевий суд безпідставно не взяв до уваги встановлені рішенням господарського суду у справі № 917/300/19 обставини, що містить преюдицію, відносно того, що ДП «Нафком-Агро» не мають законних підстав оформлення права власності на спірне нерухоме майно.

Також, місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договорів купівлі продажу спірного майна.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Антіхович В.В., прохав рішення місцевого суду залишити без змін.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що у лютому 2019 року Дочірнє підприємство «Нафком-Агро» звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_2 .

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 позов задоволено повністю.

Визнано право власності за Дочірнім підприємством «Нафком-Агро» за набувальною давністю на:

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 до складу якого входять: 1) ангар загальною площею 1649,4 кв.м, 2) майстерня загальною площею 619,9 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: 1) склад загальною площею 868,0 кв.м, 2) вісова загальною площею 31,7 кв.м, 3) ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв.м, 4) гараж загальною площею 1923,2 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого входять: 1) гараж загальною площею 310,9 кв.м, 2) гараж загальною площею 548,9 кв.м, 3) майстерня загальною площею 1368,4 кв.м, 4) котельня загальною площею 147,5 кв.м, 5) гараж загальною площею 257,7 кв.м, 6) прохідна загальною площею 115,9 кв.м, 7) гараж (мийка) загальною площею 49,9 кв.м, 8) ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, 9) гараж загальною площею 511,3 кв.м.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №282424030 від 02.11.2021, державним реєстратором Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Маляр Т.М. 02.08.2019 внесені відомості до Державного реєстру речових прав про право власності ДП «Нафком-Агро» на групу нежитлових будівель і споруд, а саме: склад загальною площею 868,0 кв.м, вісова загальною площею 31,7 кв.м, 3) ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв.м, 4) гараж загальною площею 1923,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 228, індексний номер 48061052.

Надалі, ДП «Нафком-Агро» відчужено ОСОБА_2 вказану групу нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу №717 від 28.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., індексний номер 48419823.

02.08.2019 державним реєстратором Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Маляр Т.М. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ДП «Нафком-Агро» на групу нежитлових будівель і споруд, а саме: гараж загальною площею 310,9 кв.м, гараж загальною площею 548,9 кв.м, майстерня загальною площею 1368,4 кв.м, котельня загальною площею 147,5 кв.м, 5) гараж загальною площею 257,7 кв.м, 6) прохідна загальною площею 115,9 кв.м, гараж (мийка) загальною площею 49,9 кв.м, 8) ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, 9) гараж загальною площею 511,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228, індексний номер 48069541, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №282424413 від 02.11.2021.

У подальшому, ДП «Нафком-Агро» відчужено ОСОБА_3 вказану групу нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу № 720 від 28.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., індексний номер 48419505.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №282423546 від 02.11.2021, державним реєстратором Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Даценко Л.В. 01.08.2019 внесені відомості до Державного реєстру речових прав про право власності ДП «Нафком-Агро» на групу нежитлових будівель і споруд, а саме: ангар загальною площею 1649,4 кв.м, майстерня загальною площею 619,9 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 228, індексний номер 48040437.

Надалі, ДП «Нафком-Агро» відчужено ОСОБА_1 вказану групу нежитлових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до договору купівлі- продажу № 716 від 28.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., індексний номер 48419953.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 задоволено апеляційну скаргу виконуючого обов`язки прокурора Полтавської області. Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 у справі № 917/300/19 скасовано. Прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з листом Лубенської окружної прокуратури №33-10709вих-20 від 17.12.2020 Лубенська окружна прокуратура звернулася до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 до складу якого входять: 1) ангар загальною площею 1649,4 кв.м, 2) майстерня загальною площею 619,9 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: 1) склад загальною площею 868,0 кв.м, 2) вісова загальною площею 31,7 кв.м, 3) ЗАВ-20, критий тік загальною площею 133,1 кв.м, 4) гараж загальною площею 1923,2 кв.м;

- об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого входять: 1) гараж загальною площею 310,9 кв.м, 2) гараж загальною площею 548,9 кв.м, 3) майстерня загальною площею 1368,4 кв.м, 4) котельня загальною площею 147,5 кв.м, 5) гараж загальною площею 257,7 кв.м, 6) прохідна загальною площею 115,9 кв.м, 7) гараж (мийка) загальною площею 49,9 кв.м, 8) ангар (склад) загальною площею 327,9 кв.м, 9) гараж загальною площею 511,3 кв.м.

13.01.2021 рішенням державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради було відмовлено у взятті на облік як безхазяйного вищевказаного нерухомого майна у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі прав наявні записи про державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно. (лист Управління з питань комунального майна та земельних відносин №01-18/145 від 02.03.2021)

На підставі рішень про відмову у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна №56125753, №56127349, №56122707 від 13.01.2021 відмовлено у взятті на облік як безхазяйного нерухомого майна, у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі прав наявні записи про державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . Березівка та АДРЕСА_3 , за ДП «Нафком-Агро» була проведена на підставі рішення Господарського суду Полтавської області, яке набрало законної сили, а тому було обов`язковим до виконання (ст. 129 Конституції України).

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 по справі № 917/300/19, яке стало підставою для реєстрації права власності, було скасовано постановою Східного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2020 року, тобто на час укладання оспорюваних договорів купівлі-продажу 28.08.2019 рішення суду було чинним.

При розгляді справи не встановлено обставин, які могли б свідчити про недобросовісність відповідачів, при укладанні оспорюваних договорів покупці не знали і не могли знати, навіть проявивши розумну обачність, про те, що рішення суду, на підставі якого у продавця виникло право власності на нерухоме майно, буде скасовано більш ніж через рік після посвідчення правочинів. Крім того, на час укладення договорів купівлі-продажу було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відомості з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Місцевий суд дійшов висновку про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ДП «Нафком-Агро» проведена на законних підставах, оспорювані договори купівлі-продажу укладені з додержанням вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, а тому позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо юрисдикції вимог про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ДП «Нафком-Агро».

У відповідності з вимогами ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з позовної заяви та встановлено місцевим судом, державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ДП «Нафком-Агро» була проведена на підставі рішення Господарського суду Полтавської області, яке набрало законної сили, а тому було обов`язковим до виконання (ст. 129 Конституції України).

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019 по справі № 917/300/19, яке стало підставою для реєстрації права власності, було скасовано постановою Східного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2020 року.

Встановивши вказані обставини місцевий суд не звернув увагу, що у відповідності з вимогами п.13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Позовні вимоги прокурора в цій частині пред`явлені в інтересах держави до юридичної особи, тому повинні бути розглянуті в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

В зазначеній частині рішення місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Щодо належного та ефективного способу захисту в іншій частині позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор обґрунтовував свої позовні вимоги тими обставинами, що власник спірного майна, Лубенська міська рада, позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на спірне майно.

Відповідно до частин 2 та 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома іншими способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні способи захисту не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Тож у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам . Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 52)).

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника .

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння чи з володіння добросовісного набувача. (стаття 387 , 388 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України ). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного чи негаторного позовів відповідно.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки про те, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем.

При розгляді справи, місцевий суд на зазначені вище норми матеріального права та правові висновки Верховного Суду належної ваги не звернув.

В даному випадку належним та ефективним способом захисту має бути пред`явлення позову про витребування майна із володіння відповідачів, а не визнання правочинів недійсними.

Позивач, звертаючись з даними вимогами, обрав спосіб захисту, який не є ефективним, оскільки не відновить порушених прав, а правильним захистом буде саме подання віндикаційного позову до кінцевого володільця майна - спеціальний спосіб захисту, прямо передбачений для спірних правовідносин чинним законодавством.

Натомість задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає характеру спірних правовідносин і призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними

Таким чином, мотивувальну частину судового рішення необхідно змінити.

Із зазначених вище мотивів відсутні підстави для аналізу інших доводів апеляційної скарги.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ДП «Нафком-Агро» - підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині, а в іншій частині зміні у мотивувальній частині щодо мотивів відмови, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області І. Кінаш - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ДП «Нафком-Агро» - скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року змінити в мотивах відмови в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль