Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2023 Справа №607/13883/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 25 травня 2022 року вона та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у них є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час заявник та її чоловік ОСОБА_2 проживають окремо. Заявник разом із малолітнім сином проживаю в АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_2 на даний час проживає в АДРЕСА_2 , проте періодично з`являється за місцем їх з сином проживання та влаштовує скандали.

ОСОБА_2 зловживає наркотичними засобами, поводить себе неадекватно та агресивно, страждає манією переслідування щодо себе та охоплений ідеєю ревнощів.

Крім того, останній здійснює психологічний тиск на неї, словесно ображає та принижує її в присутності дитини, погрожує фізичною розправою, а саме, вбивством та безпосередньо застосовує відносно неї фізичну силу. Під час останнього випадку вчинення домашнього насильства відносно заявника, останній, перебуваючи в неадекватному стані, під дією наркотичних засобів, погрожував їй ножем в присутності малолітньої дитини.

Кожна зустріч із кривдником супроводжується скандалом, що негативно впливає на стан її здоров`я та працездатність, а також на психологічний стан дитини. Після численних скандалів, сварок, образ та погроз з боку чоловіка, вона боїться перебувати з ним в одному приміщенні, постійно знаходиться в стані страху за своє життя.

Такі дії кривдника ОСОБА_2 носять постійний характер.

Відтак, заявник як жертва домашнього насильства, з урахуванням наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищенаведене, заявник просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю та просила її задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 25 травня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 25.05.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 872.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно видане 05.07.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 452.

Згідно довідки ДП «Люкс-1» від 27.06.2023 № 375 вбачається, що заявник ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 , з 06.03.2019.

1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування від 02.04.2004, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, належить заявнику ОСОБА_1 .

Із талону-повідомлення єдиного обліку № 15793 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, виданого 15.06.2023 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що 05.06.2023 о 21:06 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , 1978 р.н., про те, що за адресою АДРЕСА_1 , вітчим ОСОБА_2 , 1983 р.н., перебуваючи в неадекватному стані погрожує його матері ОСОБА_5 в присутності малолітньої дитини.

Крім цього, відносно ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД № 066483 та серії ВАД № 066484, які скеровано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, оскільки 05.06.2023 о 21 год 00 хв ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_1 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме, висловлював словесні образи, принижував, погрожував фізичною розправою, шарпав, наніс ляпас в область голови, внаслідок чого могла бути завдана шкода моєму психічному та фізичному здоров`ю. Також, 06.06.2023 близько 05 год 00 хв, перебуваючи за вказаною адресою кривдник знову вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме, умисні дії економічного характеру, що полягало у зачиненні її у квартирі, ключі від якої він забрав із собою.

Відповідно, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/11668/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даних адміністративних правопорушень, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У судовому засіданні з`ясовано, що заявник ОСОБА_1 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають спільно в квартирі АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 зазнає психологічного тиску з боку ОСОБА_2 та у них виникають різні конфліктні ситуації, у яких останній висловлює образи, вживає нецензурні слова, приниження, переслідування, залякування, а також, погрожує фізичною розправою та вчиняє фізичний вплив на заявника, у зв`язку з цим, вона просить винести обмежувальний припис стосовно кривдника по відношенню до неї.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , а також, наявність об`єктивних ризиків загрози психологічного тиску ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , у якої виникли побоювання за свою безпеку, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 , шляхом видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , визначивши заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк шість місяців.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Видати обмежувальний припис на строк шість місяців, встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_2 обов`язки, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Попередити ОСОБА_2 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність заст. 390-1 КК України.

Копію рішення суду направити до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 09 серпня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко