У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, посилаючись на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 57001 від 06 жовтня 2010 року.

На виконання зазначеного рішення Солом`янського районного суду міста Києва видано виконавчі листи.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва було задоволено частково заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах по справі № 760/11318/15-ц. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах відносно боржника ОСОБА_1 . Стосовно боржника ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні заяви.

Однак згідно договору про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також Додатку № 1 до нього, до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № 57001 до ОСОБА_1 та за договором поруки № 57001 до ОСОБА_2 .

Ураховуючи викладене заявник просив замінити у виконавчих листах відносно боржника ОСОБА_2 стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження. Представник заявника просив проводити розгляд заяви у її відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 06 жовтня 2010 року № 57001 у сумі 34 969,18 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави 349,69 грн судового збору.

Представником ПАТ «Дельта Банк» були отримані 2 виконавчі листи на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року.

15 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2258/К, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги, в тому числі й до поручителя за договором поруки від 06 жовтня 2010 року № 57001/П.

Відповідно до пункту 1 цього Договору «за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємів та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору…»

З Додатку №1 до Договору № 2258/К про відступлення прав вимоги, укладеного 15 червня 2020 року, вбачається, що до правонаступника стягувача перейшло право вимоги за договором поруки № 557001/П.

Відповідно до договору поруки № 557001/П від 06 жовтня 2010 року, поручителем виступає ОСОБА_2 , яка взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника які виникають з умов кредитного договору № 557001 від 06 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 (пункт 1.2 договору). Крім того, пунктом 2.1 договору визначено, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором.

З огляду на викладене, до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 557001 від 06 жовтня 2021 року та договором поруки № 557001/П від 06 жовтня 2010 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 512, 513 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, тобто процесуальне правонаступництво можливо на будь-якій стадії цивільного процесу, а згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Так, у частині першій, частині другій статті 442 ЦПК України вказано, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець, аналогічна норма міститься і в пункті 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» .

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторони виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як у відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадій процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Такий правовий викладено у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 61-12076св18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінангруп» набуло всіх прав кредитора - ПАТ «Дельта Банк», у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де поручителем та солідарним боржником є ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 55, 260, 442 ЦПК України, статтями 512, 513, 514, 516 ЦК України, статтями 5, 15 Закон України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну стягувача у виконавчих листах задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 02000, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, місцезнаходження: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205) у виконавчих листах відносно боржника ОСОБА_2 , виданих Солом`янським районним судом м. Києва по справі № 760/11318/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна