Ухвала

09 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 357/14018/21

провадження № 61-10069ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Чорний Олександр Васильович, на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального навчального закладу Київської обласної ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального навчального закладу Київської обласної ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» (далі - КНЗ Київської ОР «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів») про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КНЗ Київської ОР «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» від 08 листопада 2021 року № 174/к про відсторонення від роботи ОСОБА_1 . Стягнуто з КНЗ Київської ОР «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з часу відсторонення 08 листопада 2021 року до часу фактичного виконання цього судового рішення, обрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чорного О. В. уперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Чорний О. В., повернуто з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (у касаційній скарзі не зазначені підстави касаційного оскарження судового рішення).

У серпні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чорного О. В. удруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Чорний О. В., повернуто з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (у касаційній скарзі не зазначені підстави касаційного оскарження судового рішення).

У липні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чорного О. В. утретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику: вказати та довести існуванням не будь-яких обставин, які суд може оцінити як поважні, чи не поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме обставин, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України (факту неповідомлення про розгляд справи у суді апеляційної інстанції або обґрунтувати існування обставин непереборної сили).

04 серпня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Чорного О. В. на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме: заява, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. Вказує, що відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Крім того, посилається на запровадження на всій території України карантинних обмежень у зв`язку з запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року, він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності обставин, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Зі спливом річного строку - особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Тож, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.

У цій справі ОСОБА_1 є позивачем. Під час апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою КНЗ Київської ОР «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 та його представник приймали участь у судовому засіданні та надавали свої заперечення на апеляційну скаргу відповідача. Тобто, заявник був обізнаний про розгляд справи, про перегляд якої подає касаційну скаргу.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року складений 14 червня 2022 року.

Річний строк, який відповідно до положень частини третьої статті 394 ЦПК України обраховується від дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, у цій справі сплинув 14 червня 2023 року. Касаційна скарга подана 04 липня 2023 року, тобто більше ніж через рік з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, що дає підстави для висновку, що строк на оскарження пропущений.

Положення процесуального закону дозволяють поновити пропущений більше ніж на рік строк на касаційне оскарження лише за наявності виключних обставин, а саме: неповідомлення про розгляд справи особи, яка подає касаційну скаргу, або не залучення такої особи до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; виникнення обставин непереборної сили.

ОСОБА_1 не є особою, яка не була повідомлена про розгляд або результат розгляду справи, що визнається самим заявником, тому підстави для поновлення строку, визначені пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні.

Аналізуючи обставини, наведені заявником у клопотанні про поновлення строку, на предмет наявності підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд виходить із такого.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Посилання заявника на те, що відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану, Верховний Суд вважає частково обґрунтованими.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено й триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану на всій території України не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення саме ним відповідної процесуальної дії у визначений законом строк в період воєнного стану.

ОСОБА_1 не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з запровадженими в Україні воєнного стану перешкоджали йому подати касаційну скаргу вчасно.

Верховний Суд зауважує, що після запровадження воєнного стану на території України діяльність судів не зупинялася. Лише на окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду працював у штатному режимі.

Оцінивши наведені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов переконання про відсутність виключних обставин для поновлення пропущеного більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження судового рішення.

Щодо доводів заявника про запровадження по всій території України карантинних обмежень у зв`язку з запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 30 березня 2020 року № 540-IX) Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Тож, визначений процесуальним кодексом строк продовжено в силу Закону.

Водночас, 18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-IX), який набрав чинності 17 липня 2020 року.

Відповідно до частини другої вказаного закону пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у такій редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Тож, для поновлення строку на касаційне оскарження, заявнику потрібно навести причини, які пов`язані (зумовлені) карантинними обмеженнями, що спричинили пропуск такого строку, тобто перешкоджали заявнику звернутись до суду з касаційною скаргою.

Враховуючи те, що заявником не зазначено причини, пов`язаної з карантинними обмеженнями, пропуску більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження судового рішення, не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з карантинними обмеженнями перешкоджали йому подати касаційну скаргу вчасно, тому у Верховного Суду відсутні підстави для поновлення такого строку з цих підстав.

Саме по собі посилання у заяві про поновлення процесуальних строків на те, що діє загальнодержавний карантин, а тому заявник має право на поновлення строку на оскарження рішення у касаційному порядку, є безпідставним, оскільки таке твердження повинно бути належним чином обґрунтовано, а саме: наведено конкретні обставини, тобто такі карантинні обмеження, які об`єктивно перешкоджали заявнику своєчасно подати касаційну скаргу.

З набранням чинності Законом № 731-IX поновлено дію процесуальних строків, а поважними причинами пропуску можуть бути визнані судом саме такі обставини, які зумовлені карантинними обмеженнями.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, наведені заявником обставини не можна віднести до виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Чорний Олександр Васильович,про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року відмовити.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Чорний Олександр Васильович, на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального навчального закладу Київської обласної ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний