Справа № 183/1154/22
№ 2/183/747/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, за набувальною давністю, суд -
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилалася на те, що 31.07.1984 році вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , від шлюбу подружжя має двох дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після одруження позивачка переїхала до чоловіка в будинок, що належав його батькові ОСОБА_2 , проте свідоцтво про право власності на будинок останній не отримував. У 1990 році, ОСОБА_2 поїхав паломником до Росії і по цей час про нього нічого не відомо.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 30.09.2020 року.
Між тим, позивачка зазначає, що на сьогоднішній день вона та її діти продовжують проживати у вказаному житловому будинку, позивач добросовісно, безперешкодно, відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, сплачує комунальні послуги та несе інші витрати, які потребує домоволодіння. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 посилаючись на вимоги ст. 344 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 04 квітня 2022 року відкрите провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження /а.с.44/.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити , проти заочного розгляду справи не заперечувала /а.с.47/.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим судом, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлені судом, про причини неявки суд не повідомили.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 15.03.1960 року на підставі рішення № 348 Новомосковської міської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво житлового будинку.
Суду, надано копію технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 , виданого 12.06.1978 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації /а.с.13-15/.
Також судом встановлено, що 31 липня 1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб /а.с.10/.
Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 /а.с.11/.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 30.09.2020 року /а.с.16/.
У відповідності до акту, підписаного та виданого головою квартального комітету №28 ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 31.07.1984 року і по день смерті остатнього разом проживали в будинку АДРЕСА_1 /а.с. 32/.
Також, матеріали справи містять акт від 08.02.2022 року, підписаний в присутності жителів кварталу та виданий головою квартального комітету № 28 ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_1 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 з 24.11.2000 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в зазначеному будинку з 23.12.2000 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 12.11.2005 року /а.с.35/.
Правовідносини щодо набуття права власності за набувальною давністю врегульовані наступними нормами закону.
Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). (п. 9 Постанови)
Судом встановлено, що позивач з 1984 року, тобто більше 30 років проживає в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актом виданим головою квартального комітету № 28 ОСОБА_7 .
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і понад 30 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Третя особа - виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, 9, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В