Єдиний унікальний номер 725/3136/15-ц
Номер провадження 2-с/725/35/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах боржника ОСОБА_2 про скасування судового наказу за заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Першотравневим районним судом м. Чернівці 24.06.2015 видано судовий наказ по справі за заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу є обґрунтованою, підстав для відмови у її задоволенні немає.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, останній підлягає скасуванню.

У частині вимог заяви про стягнення зі стягувачаМКП «Чернівцітеплокомуненерго» на користь боржника ОСОБА_2 витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу до суду заяви про скасування судового наказу та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 134,20 грн., квитанцію на оплату послуг з надання правової допомоги № 141 на суму 1000 грн., та витяг з Договору про надання правової допомоги від 2023 р..

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу в наказному провадженні. Заява про скасування судового наказу боржником ОСОБА_2 також подана у порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження», натомість вказаним розділом не встановлено порядок відшкодування витрат пов`язаних із розглядом справи які понесені боржником.

Суд вважає за необхідне зазначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із вищевказаних процесуальних норм убачається, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Разом з тим, процесуальний закон не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику понесених ним судових витрат.

Отже, судові витрати підлягають розподілу лише за результатами розгляду спору у цивільних справах позовного провадження. Саме по собі звернення стягувача до суду із заявою про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій стягувача (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

До того ж, за нормою ч. 3 ст. 171 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу спір між учасниками справи не вирішується, а постановлюється ухвала про скасування судового наказу у разі звернення боржника з відповідною заявою у визначений законом строк.

За наведених обставин аналогія закону щодо норм ст. ст. 137, 141 ЦПК України застосована бути не може.

Отже, з огляду на вищевикладене, вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

У частині вимог про стягнення судового збору сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу також слід відмовити з огляду на те, що відшкодування суми судового збору сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Керуючись ст. ст.170, 171 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Судовий наказ від 24.06.2015 по справі №725/3136/15-ц за заявою МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості - скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька