Справа № 199/6293/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

03.08.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву адвоката Щербини Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 має намір звернутися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та поділ майна, яке набуто за час спільного проживання із ОСОБА_2 . За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (проживання чоловіка та жінки без шлюбу) було придбано майно, у тому числі транспортний засіб Honda Accord, 2004 р.в., VIN НОМЕР_1 , яким користувався фактично ОСОБА_1 та який фактично на даний час перебуває у користуванні ОСОБА_2 , остання його відібрала та має намір його відчужити, про що ОСОБА_1 дізнався від особи, якій було запропоновано придбати транспортний засіб, який виявився спільним знайомим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Що стосується іншого майна, набутого за час спільного проживання, у тому числі нерухомого, то вказане майно ОСОБА_1 вважає за необхідне залишити ОСОБА_2 . На переконання ОСОБА_1 , існує загроза відчуження спірного майна транспортного засобу, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Належність ОСОБА_2 спірного транспортного засобу підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо того, що між ним та ОСОБА_2 дійсно виник спір з приводу нерухомогомайна.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У заяві про забезпечення позову в цій справі ОСОБА_1 серед іншого обґрунтовано посилається на те, що застосування заходів щодо охорони його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_2 є необхідним з метою, щоб забезпечити йому ефективний судовий захист, складовою якого є виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає доведеною співмірність запропонованого заходу забезпечення позову позовним вимогам, які заявлятимуться ОСОБА_1 , у зв`язку з чим для суду наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 3, ч. 1 та ч. 2 ст. 149, п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 1, ч.ч. 6 -8 ст. 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Щербини Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт натранспортний засіб автомобіль Honda Accord, 2004 р.в., VIN НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Заборонити відчуження транспортного засобу - автомобіля Honda Accord, 2004 р.в., VIN НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 03 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В.Спаї