ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 705/4712/17

провадження № 22-ц/4809/997/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Уманьводоканал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 травня 2023 року у складі судді Линдюка В. С. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Уманьводоканал» (далі - КП «Уманьводоканал») та просила:

- визнати протиправними дії КП «Уманьводоканал» щодо відмови оформити заяву про зміну прізвища власника особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії КП «Уманьводоканал» щодо відмови опломбувати засіб обліку води та його взяття на абонентський облік за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати КП «Уманьводоканал» опломбувати лічильник обліку води, взяти його на абонентський облік, врахувати покази засобу обліку, починаючи з 26.09.2014 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати КП «Уманьводоканал» в особі директора Токарєва Ю. М. приймати споживача ОСОБА_1 в прийомний день та час - вівторок з 15.00 до 17.00.

Позовна заява мотивована тим, що з 2014 року позивач неодноразово намагалася внести зміни щодо її прізвища по особовому рахунку № НОМЕР_1 , однак, працівниками КП «Уманьводоканал» цього не зроблено.

Відповідач з 2014 року перешкоджає опломбуванню лічильника води, встановленого 25.09.2014 за адресою ОСОБА_1 та взяття його на абонентський облік, що унеможливлює нарахування плати відповідно до показників лічильника та свідчить про систематичне порушення відповідачем її прав як споживача.

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 квітня 2023 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Уманьводоканал» в особі директора Токарєва Ю. М. приймати споживача ОСОБА_1 в прийомний день та час - вівторок з 15.00 до 17.00.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 травня 2023 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В. С. від 03.05.2023 від участі в розгляді цивільної справи № 705/4712/17 залишено без розгляду.

Застосовано відносно позивача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі 805 грн 20 коп, що відповідає 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час постановлення даної ухвали.

Ухвала суду мотивована тим, що 03.05.2023 ОСОБА_1 заявлено завідомо безпідставний відвід судді, який спрямований на перешкоджання розгляду справи № 705/4712/17 суддею Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюком В. С., як наслідок, вказані дії позивача не лише не відповідають завданням, а суперечать засадам цивільного судочинства, та розцінюються судом як зловживання процесуальними правами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 травня 2023 року в частині застосування заходу процесуального примусу відносно ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 805 грн 20 коп, що відповідає 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час постановлення даної ухвали.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, адже в оскаржуваній ухвалі суд жодним чином не вказав, яким чином можна вчинити зловживання процесуальними правами, подавши передбачену процесуальним законом заяву про відвід судді.

Крім того, суддею Линдюком В. С. під час постановлення оскаржуваної ухвали допущено прояв неповаги до позивача.

Ухвала суду першої інстанції спрямована на залякування позивача подавати йому обґрунтовані відводи за обставин, що ним не було забезпечено вимогу щодо розгляду справи судом, встановленим законом, що призвело до постановлення численних сумнівних рішень у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу від не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду, призначеного в режимі відеоконференції, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками та довідками про доставку документів в електронні кабінети сторін.

Під час з`єднання з Уманським міськрайонним судом Черкаської області, відповідальною особою за проведення відеоконференцій - судовим розпорядником Уманського міськрайонного суду Черкаської області було повідомлено, що 03 серпня 2023 року на 12 годину 00 хвилин по справі № 705/4712/17 за позовом ОСОБА_1 до КП «Уманьводоканал» про захист прав споживачів, до суду ніхто не з`явився.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 00 хвилин 03 серпня 2023 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки, ухвала суду першої інстанції позивачем оскаржується в частині застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині її не переглядає.

Застосовуючи до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено завідомо безпідставний відвід судді, який спрямований на перешкоджання розгляду справи, як наслідок, вказані дії позивача не лише не відповідають завданням, а суперечать засадам цивільного судочинства, та розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, що зумовлює необхідність застосування судом заходів процесуального примусу.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є у тому числі диспозитивність і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина третя та четверта статті 44 ЦПК України).

Частиною першою статті 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з частиною першою, другою статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 905/945/18 та у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

До кола основних прав учасників справи належить право подавати заяви та клопотання і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Спеціальним правом учасника справи є право подати заяву про відвід судді. Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 квітня 2023 року у складі судді Линдюка В. С. прийнято до свого провадження цивільну справу № 705/4712/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Уманьводоканал» про захист прав споживачів (том 3 а. с. 189).

26.04.2023 позивачем подано заяву про відвід головуючому в справі судді Линдюку В.С., яка мотивована тим, що 10.04.2023 Черкаським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі № 580/6366/22 за позовом ОСОБА_4 , яка представляє інтереси позивача в даній справі, до Ватутінського міського суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Також вказано, що головуючий у справі суддя має давнішні неприязні відносини з представником позивача ОСОБА_4 через численні оскарження його протиправних дій до суду та інших органів, та за вказаних обставин ухвалою від 01.02.2023 у цивільній справі № 705/2159/19 суддею задоволено заяву про його відвід (том 3 а. с. 201-204).

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про відвід судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В.С.(том 3 а. с. 205-206).

01.05.2023 позивачем подано заяву про відвід головуючому в справі судді Линдюку В.С., яка мотивована тим, що між нею та суддею існує глибокий та довготривалий конфлікт, спричинений процесуальною поведінкою судді, оскільки 18.04.2023 Черкаським апеляційним судом скасовано ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.03.2023 в справі № 705/3380/20, якою відмовлено в задоволені відводу судді та безпідставно застосовано до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу (том 1 а. с. 209-216).

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 02 травня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В.С. (том 3 а. с. 219-220).

03.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила відвести від участі у розгляді справи № 705/4712/17 суддю Ватутінського міського суду Черкаської області В. Линдюка (том 3 а. с. 222-224).

Заява про відвід судді мотивована тим, що суддею безпідставно притягнуто її до відповідальності за порушення, яке вона не вчиняла, а також втягнуто у дії, які мають ознаки злочину працівників апарату суду, оскільки на вимогу Черкаського апеляційного суду не надіслано оригінали матеріалів справи в 3-х томах, які передано Катеринопільським районним судом Черкаської області, а лише 14 документів (електронних копій), що свідчить про створення в суді злочинної організації за участю голови суду Здоровила В.А.

Таким чином, користуючись своїми процесуальними правами, ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про відвід судді Линдюку В. С. з підстав, які на її думку свідчать про зацікавленість у розгляді даної цивільної справи.

За таких обставин, суд першої інстанції мав надати оцінку зазначеним в заяві обставинам в контексті їх доведеності та обґрунтованості.

Суд частково погоджується, з твердженням суду першої інстанції про те, що питання відводу головуючого в справі судді з підстав скасування судом апеляційної інстанції ухвали, постановленою цим суддею, в іншій справі за участі тієї ж сторони, вже вирішено ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 02.05.2023.

Разом з тим, заява про відвід судді від 03.05.2023 містить і інші підстави, які не були зазначені в попередніх заявах ОСОБА_1 , та їм не надана була відповідна оцінка.

Сама по собі повторність звернення позивача із заявами про відвід із різних підстав не свідчить про недобросовісність дій позивача та не є зловживанням правом, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Для застосування норм статті 148 ЦПК України та накладення штрафу з підстав зловживання процесуальними правами суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду із заявами про відвід є недобросовісними та у чому вони виражені, зокрема чи є недобросовісним повторне звернення особи із заявою про відвід, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, з огляду на подання заяви про відвід судді від 03 травня 2023 року суперечить обставинам та матеріалам справи та є необґрунтованими.

Схожі за смістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 127/27593/21 (провадження № 61-6270св22).

Беручи до уваги наведене, а також те, що позивач, користуючись своїми процесуальними правами, в межах встановленого законодавством України строку, подала заяву про відвід судді, викладала у своїй заяві мотиви та аргументи щодо необхідності вчинення судом таких процесуальних дій, суд не вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання подання вказаної заяви про відвід судді та зловживанням процесуальними правами та накладення штрафу на заявника.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що суд не вбачає передбачених процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 травня 2023 року в частині застосування заходу процесуального примусу скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 04 травня 2023 року в частині застосування відносно ОСОБА_1 заходу процесуального примусу та стягнення з неї в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі 805 грн 20 коп скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник