Провадження № 2-з/686/193/23
УХВАЛА

про забезпечення доказів

07 серпня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Колієва С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законний представник яких ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лавришина Антоніна Оксентіївна, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

01 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законний представник яких ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лавришина Антоніна Оксентіївна, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна про визнання заповіту недійсним, в якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 23.03.2021 року, який був складений на ім`я малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяною Вікторівною.

Разом з вказаним позовом ОСОБА_1 подана заява, в якій останній просив забезпечити докази у поданому ним позові шляхом проведення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК з метою визначення кровного споріднення між ОСОБА_5 та малолітніми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву про забезпечення доказів обґрунтовує тим, що дана справа пов`язана з вирішенням спору щодо визнання заповіту недійсним та з метою об`єктивного та повного дослідження всіх обставин на які посилається позивач, просить призначити проведення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є, допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати (зберегти) ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення (потрібні) для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

ОСОБА_1 не наведено жодних обставин, які б свідчили що вказаний спосіб доказування (проведення у справі експертизи) може бути втрачений або стане згодом неможливим чи утрудненим. За таких обставин суд приходить до переконання, що достатніх підстав для забезпечення доказів шляхом призначення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК в порядку передбаченому параграфом 8 Глави 5 ЦПК України, до відкриття провадження по справі не має.

За таких обставин суд вважає, що подана заява про забезпечення доказів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 116, 118, 258-261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А.Колієв