Справа № 573/1046/23
Номер провадження 2/573/232/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської селищної ради Сумського району, треті особи: Приватне підприємство «Дружба-6», Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вікторія» про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки з кадастровим номером :03:002:0734, площею 4,2901 га та з кадастровим номером :03:002:0735, площею 0,2293 га, сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1 , виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року. Спадщину після смерті матері в рівних частинах прийняли її батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з 1/2 частини земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті матері та земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», посвідченої сертифікатом серії СМ №0102777, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_5 . Після його смерті спадщину, до складу якої ввійшла 1/2 частина земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті матері, прийняла її сестра ОСОБА_2 .

Рішенням 31 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 08 листопада 2018 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якого увійшли земельні ділянки, сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_3 , з кадастровими номерами :03:002:0734, площею 4,2901 га та :03:003:0735, площею 0,2293 га.

Рішенням 50 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 23 червня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якої ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0785, сформована за рахунок належної ОСОБА_4 невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777 від 18 вересня 1996 року. Разом з цим прийнято рішення про передачу вказаної земельної ділянки в оренду ПП «Дружба-6».

Спадщину після смерті батька вона фактично прийняла, бо розпорядилася майном померлого батька, зберігала його документи.

06 березня 2023 року приватним нотаріусом Хоменко О.В. винесено постанову, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яка залишилася після смерті матері, та на земельну ділянку, яка належала батьку.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0734, площею 4,2901 га, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0735, площею 0,2293 га та на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0785, площею 3,9736 га.

21 червня 2023 року відкрито провадження у справі та її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 21 липня 2023 року (а. с. 85).

28 червня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву відповідачки ОСОБА_2 , в якому вона визнає позов та вказує, що після смерті їх з позивачкою матері ОСОБА_6 спадщину прийняли їх батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_5 . Після смерті батька її сестра ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 отримали у володіння та розпорядження сертифікати на право на земельну частку (пай) серії CM №0102992 та №0102777 від 18 вересня 1996 року. Крім того, вони разом володіли та користувалися будинком, земельною ділянкою (городом), всіма побутовими речами, які залишилися після смерті батька (а. с. 96-99).

07 липня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ПП «Дружба-6» - адвоката Литвиненко Д.Г., в яких остання зазначає, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки остання не прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджено рішенням Білопільського районного суду від 06 червня 2022 року у справі №573/2017/22. ОСОБА_1 не могла прийняти спадщину після смерті батьків шляхом зберігання сертифікатів на земельні частки (паї), оскільки останні оформлені набагато пізніше їх смерті. Також зазначила, що ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності (а. с. 200-205).

12 липня 2023 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи ТОВ АФ «Вікторія» - адвоката Ломаки Ю.М., згідно з якими останній заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав: відсутні докази, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Крім того, під час розгляду цивільної справи №573/2017/21 ОСОБА_1 було подано відзив, в якому остання зазначила, що спадщину після смерті її батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийняв її брат ОСОБА_5 , так як він проживав в одному будинку з ними, після їх смерті отримав у володіння та розпорядження сертифікати на право на земельні частки (паї) серії СМ №0102992 та СМ №0102777, будинок, земельну ділянку (город), а також усі побутові речі. У зв`язку з цим твердження позивачки про вступ в управління та володіння майном є нелогічним, непідтвердженим, неналежним та недопустимим доказом та таким, що суперечить її попереднім заявам при розгляді справи №573/2017/21. Також зазначив, що з доданих до позовної заяви доказів вбачається, що саме ОСОБА_5 вступив в управління та володіння спадковим майном (а. с. 206-218).

21 липня 2023 року надійшов відзив Миколаївської селищної ради, у якому зазначено, що ОСОБА_1 не надала суду доказів, що на момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем та фактично вступила в управління спадковим майном (а. с. 223-224).

Ухвалою від 21 липня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду (а. с. 228).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, причин неявки не повідомила, про день, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином. До підготовчого засідання подавала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю.

Представник відповідача Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, будучи належним чином сповіщений про день, час і місце розгялду справи. До підготовчого засідання селищний голова Пасько С.М. направив клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти позову заперечують.

Представники третіх осіб ТОВ АФ "Вікторія" та ПП "Дружба-6" у судове засідання не прибули, будучи належним чином сповіщеними про день, час і місце розгляду справи. До підготовчого засідання подавали клопотання прго розгляд справи без їх участі, проти позову заперечують.

Заслухавши позивачку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов такого висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 . В графі «батько» у свідоцтві про її народження записано « ОСОБА_8 ». Її матір`ю записана ОСОБА_9 (а. с. 15-19).

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2020 року встановлено юридичний факт про те, що батьком ОСОБА_1 був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 75-77).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 11 травня 1974 року ОСОБА_9 , мати позивачки, уклала шлюб з ОСОБА_10 , батьком позивачки, у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище чоловіка (а. с. 22-23).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 . У свідоцтві про його народження матір`ю записана ОСОБА_9 . В графі «батько» російською мовою записано « ОСОБА_11 » (а. с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тучне Білопільського району Сумської області померла мати позивачки ОСОБА_3 (а. с. 18, 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тучне Білопільського району Сумської області помер батько позивачки ОСОБА_4 (а. с. 21, 75-77).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Тучне Білопільського району Сумської області (а. с. 25).

Після смерті батьків позивачки відкрилася спадщина на таке майно.

На підставі Розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №248 від 30 серпня 1996 року правлінню САПТЗТ «Тучненське» надано дозвіл на внесення змін до списку громадян - членів КСП «Тучненське», які мають право на земельну частку (пай) та врахування цих змін при паюванні земель. До списку пропущених членів КСП була включена померла після 15 травня 1995 року ОСОБА_3 (а. с. 34-37).

18 вересня 1996 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я померлої ОСОБА_3 видано сертифікат серії СМ №0102992 на право на земельну частку (пай) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №552 (а. с. 31-32) та на ім`я померлого ОСОБА_4 видано сертифікат серії СМ №0102777 на право на земельну частку (пай) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №337 (а. с. 32-33).

04 грудня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені записи за №29345899 та №29345627 про реєстрацію за ТОВ АФ «Вікторія» іншого речового права оренди вищевказаних земельних ділянок на підставі договору оренди від 03 грудня 2018 року, укладеного з Миколаївською селищною радою на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на об`єкт оренди або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою (а. с. 47-50).

22 грудня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис за №40010785 про реєстрацію за ПП «Дружба-6» іншого речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0785, площею 3,9736 га на підставі договору оренди від 01 жовтня 2020 року, укладеного з Миколаївською селищною радою на строк 17 років 2 місяці 30 днів, тобто до 31 грудня 2037 року (а. с. 51-52).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07 грудня 2021 року №873/56-21, земельній ділянці, яка сформована за рахунок невитребуваної частки (паю), право на яку посвідчено сертифікатом серії СМ №0102992, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 , присвоєні кадастрові номера :03:002:0734 та :03:003:0735 (а. с. 56).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17 грудня 2021 року №942/56-21, земельній ділянці, яка сформована за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777, виданим на ім`я ОСОБА_4 , присвоєно кадастровий номер :03:002:0785 (а. с. 57).

Рішенням 31 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 08 листопада 2018 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якого увійшли земельні ділянки, сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102992, виданим на ім`я ОСОБА_3 , з кадастровими номерами :03:002:0734, площею 4,2901 га та :03:003:0735, площею 0,2293 га (а. с. 58-61).

Рішенням 50 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 23 червня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якої ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0785, сформована за рахунок належної ОСОБА_4 невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777 від 18 вересня 1996 року. Разом з цим прийнято рішення про передачу вказаної земельної ділянки в оренду ПП «Дружба-6» (а. с. 62-63).

03 грудня 2012 року державним нотаріусом Улянівської держаної нотаріальної контори за заявою ОСОБА_2 заведена спадкова справа №299/2012 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , зареєстрована у Спадковому реєстрі за №53843015, в якій ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а. с. 239-256).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №72969110 від 26.06.2023 (а. с. 109) та №72969170 від 26.06.2023 (а. с. 186) спадкові справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 не заводилися.

06 червня 2022 року рішенням Білопільського районного суду Сумської області у справі №573/2017/21 за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0734, площею 4,2901 га та на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0735, площею 0,2293 га, які сформовано за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії CM №0102992, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 64-78).

Водночас, цим рішенням ОСОБА_2 відмовлено у визнанні за нею права власності на іншу частину вказаних земельних ділянок, а також на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0785, площею 3,9736 га, сформовану за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_2 , виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 , з тих підстав, що спадщину після смерті ОСОБА_3 нарівні з сином ОСОБА_5 прийняв і її чоловік ОСОБА_10 шляхом постійного проживання з спадкодавцем на день смерті, а також у зв`язку з недоведеністю того, що останній був батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. від 06 березня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з неприйняттям спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у зв`язку з тим, що сертифікати на право на земельну частку (пай), видані 18 вересня 1996 року, тобто після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У довідці ВК Тучненського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області №6 від 13.01.2021 не зазначено про вступ ОСОБА_1 в управління чи володіння спадковим майном після ОСОБА_4 (а. с. 27-30).

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з абз. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Цивільні відносини у цій справі виникли до набрання чинності ЦК України і продовжили існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, однією з обов`язкових умов для визнання права власності на спадкове майно за позивачкою після смерті її батька є прийняття нею спадщини шляхом подання заяви нотаріусу протягом шести місяців з дня його смерті (ч. 1 ст. 1269 ЦК) або шляхом спільного проживання з ним на момент його смерті (ч. 3 ст. 1268 ЦК).

Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса позивачка не зверталася, з позовом до суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини вона також не зверталася.

Фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 обґрунтовує довідкою Тучненського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області №786 від 02 грудня 2019 року про те, що померлий ОСОБА_4 постійно до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав один за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_4 виконкомом Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Спадщину після померлого ОСОБА_4 прийняла його дочка ОСОБА_1 , яка протягом шести місяців з дня смерті батька розпоряджалася предметами домашнього вжитку та особистими речами спадкодавця, зберігала документи померлого, здійснювала догляд за будинком та земельною ділянкою (а. с. 26).

Але нормами ЦК України, який поширюється і на правовідносини у цій справі, визначено фактичне прийняття спадщини лише шляхом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи вимоги ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, яка зазначала, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то вказану довідку Тучненського старостату №786 від 02 грудня 2019 року суд не може прийняти як доказ фактичного прийняття спадщини позивачкою з таких підстав.

Як вбачається з довідки Тучненського старостату Миколаївської селищної ради від 13 січня 2021 року №6, ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня своєї смерті проживав разом з сином ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_10 посвідчувався Тучненською сільською радою 04 вересня 1995 року та був скасований згідно заяви від 09 жовтня 1995 року (а. с. 27 том 1 справи № 573/2017/21).

На підставі цієї довідки постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. від 06 березня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з неприйняттям спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , бо у ній не зазначено про вступ ОСОБА_1 в управління чи володіння спадковим майном після ОСОБА_4 (а. с. 27-30).

Оскільки довідки Тучненського старостату Миколаївської селищної ради №786 від 02 грудня 2019 року та №6 від 13 січня 2021 року містять протилежну за змістом інформацію, тому суд 29 червня 2023 року, відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України, звернувся із запитом до Миколаївської селищної ради про надання достовірної інформації з приводу фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , батька ОСОБА_1 (а. с. 106).

Згідно з листом Миколаївської селищної ради від 04 липня 2023 року №838 ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав разом із сином ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті головою господарства значиться ОСОБА_5 . Інші члени домогосподарства відсутні. ОСОБА_5 здійснював обробіток землі та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інформації про те, хто розпорядився предметами домашнього вжитку та особистими речами ОСОБА_4 , а також хто зі спадоємців зберігав документи померлого, погосподарська книга не містить (а. с. 191-195).

Також суд зазначає, що під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 була відповідачкою, остання суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала та вказала, що є рідною сестрою позивачки ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_5 . За життя останній фактично прийняв спадщину після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 шляхом постійного проживання з ними на день смерті (том 1 а. с. 162-163 цивільної справи №573/2017/21).

Як вбачається із зазначених вище документів на спадкове майно, а саме земельні ділянки, то позивачка прийняти спадщину після смерті батьків шляхом зберігання сертифікатів на земельні частки (паї) ніяк не могла, оскільки останні оформлені набагато пізніше після їх смерті.

Окрім того, спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а факт батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 встановлений судом лише 24 листопада 2020 року, тобто через 25 років після відкриття спадщини.

Отже, на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не була спадкоємцем ОСОБА_4 , тому враховуючи викладене, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ довідку Тучненського старостату №786 від 02 грудня 2019 року для підтвердження того, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки вказана довідка суперечить іншим доказам.

Позовну вимогу про встановлення факту прийняття спадщини позивачка обґрунтувала ще і тим, що, на її думку, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2020 року, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_4 щодо неї, судом встановлено ще і факт фактичного прийняття нею спадщини після його смерті (а. с. 75-77).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що у вказаному рішенні суд не встановлював факт прийняття спадщини, він встановлював лише факт батьківства, пославшись на довідку Тучненського старостату №786 від 02 грудня 2019 року, вказавши таке "... Згідно довідки виданої Тучненським старостатом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області №786 від 02.12.2019 вбачається, що померлий ОСОБА_4 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 проживав один за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_4 виконкомом Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Спадщину після померлого ОСОБА_4 прийняла його дочка ОСОБА_1 , яка на протязі шести місяців з дня смерті батька розпоряджалася предметами домашнього вжитку та особистими речами спадкодавця, зберігала документи померлого, здійснювала догляд за будинком та земельною ділянкою" .

Окрім того, учасниками вказаної справи не були ОСОБА_2 , ПП "Дружба-6", ТОВ АФ "Вікторія", які є відповідно відповідачкою та третіми особами у справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, позивачкою не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Оскільки позивачкою суду не доведено факт прийняття спадщини, також не доведено своєчасне прийняття нею спадщини після смерті батька шляхом спільного проживанння з ним, визначення їй рішенням суду додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, тому підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно також відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_14 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), Миколаївської селищної ради Сумського району (Сумська область, Сумський район, смт Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2, ), треті особи: Приватне підприємство «Дружба-6» (Сумська область, Сумський район, с. Марківка, вул. Центральна, ), Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вікторія» (Сумська область, Сумський район, смт Миколаївка, вул. Братів Рябоконь, буд. 1, ) про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 09 серпня 2023 року.

Суддя