Справа № 576/1952/23
Провадження № 2/576/333/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, старший державний виконавець Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кучерина Тетяна Анатоліївна, Головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірина Ігорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у червні 2023 р. з додатку «ДІЯ» їй стало відомо, що відносно неї 22.09.2021 р. старшим державним виконавцем Глухівського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кучериною Т.А. було відкрито виконавче провадження та здійснено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2021 р., виконавчий напис № 112838 від 30.11.2020 р. Так, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач виявила копію виконавчого напису, у якому зазначено, що між нею та ТОВ «Веллфін» було укладено кредитний договір № 261521 від 19.09.2017 р., за яким нею, як боржником, допущено прострочення платежів. За вказаним договором загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню становить 35335 грн. 50 коп. Також, нею було встановлено, що 11.02.2021 р. головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко В.В. відкрито виконавче провадження № 64450950 на підставі цього ж виконавчого напису № 112838 від 30.11.2020 р., але 30.06.2021 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначає, що в усіх постановах виконавців вказано боржника ОСОБА_2 . На даний час вона вийшла заміж та має прізвище ОСОБА_3 . Позивач не отримувала від відповідача жодних повідомлень, досудових вимог із визначенням суми заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, тому вважає, що заборгованість не відповідає фактичним обставинам справи та не є безспірною, а приватний нотаріус вчинив виконавчий напис із порушенням установленого порядку, тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

06.07.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 15-16). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

06.07.2023 р. на адресу відповідача та третім особам була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 17,18).

27.07.2023 р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що доводи позивача не заслуговують на увагу.

Відповіді на відзив не надійшло.

Треті особи у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подали.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 30.11.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 112838, про звернення стягнення з позивача ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором № 261521 від 19.09.2017 р., укладеного з ТОВ «Веллфін», заборгованості у розмірі 35335,50 грн. (а.с.7).

На підставі цього виконавчого напису 22.09.2021 р. старшим державним виконавцем Глухівського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кучериною Т.А. відкрито виконавче провадження № 66905688 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Веллфін» боргу у сумі 35335,50 грн. (а.с. 8).

Також, на підставі цього ж виконавчого напису 11.02.2021 р. головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. відкрито виконавче провадження № 64450950 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Веллфін» боргу у сумі 35335,50 грн. (а.с. 9).

30.06.2021 р. головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с. 10).

Факт зміни прізвища позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданого Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05.06.2018 р. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У частині 1статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Позивач стверджує, що письмову вимогу про погашення заборгованості про усунення порушень основного зобов`язання не отримував. Доказів на спростування даного твердження відповідачем не надано.

Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 зазначив, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до пунктів 3.2, 3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження існування безспірної заборгованості позивача.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач була сповіщена про намір вчинення виконавчого напису.

Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, а саме: 1073,60 грн. на сплату судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладено та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 19, 85, 137, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 112838, вчинений 30.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем грошових коштів в розмірі 35335 грн. 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (п.і. 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48, код ЄДРПОУ 39952398) на користь ОСОБА_1 (п.і. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Колодяжний