Справа № 136/775/23
провадження № 2/136/161/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д. за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на певне майно, а саме: право на земельну ділянку в розмірі 3,28 га згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН № 0105651 на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка знаходилась в КСП «Відродження» м. Липовець. ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила доньку ОСОБА_3 , її стан здоров`я погіршився і вона потребувала стороннього догляду, була на той час безробітною, її мати померла коли їй було 14 років, крім тітки ОСОБА_2 в неї нікого не залишилось. Позивачка зазначає, що її тітка ОСОБА_2 піклувалася про неї, а також утримувала її, купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо, оскільки тітка являлася одинокою і власної сім`ї не мала. За життя, ОСОБА_2 подарувала позивачу житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт перебування на утриманні також підтверджується актом від 10.10.2022, який складений на підставі свідчень сусідів. Після смерті тітки позивач організувала і оплатила її поховання, а також прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії немає, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив та роз`яснив, що за відсутності прямих родинних зв`язків та за відсутності оригіналів документів оформити спадщину є неможливим. Проте, вподальшому нотаріусом було видано відповідне письмове роз`яснення

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилась, однак у своїй заяві останній просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Суд вважає, що з урахуванням визнання позову відповідачем, за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 15.01.1997 (а.с. 3). На ім`я ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0105651, на підставі рішення Липовецької РДА №30 від 09.02.2001 (а.с. 5). Також наявна виписка з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Липовецькою РДА по КСП "Відродження" вищевказаний сертифікат зареєстровано за порядковим номером 640 на прізвище ОСОБА_4 , яка проживала в смт Липовець (а.с. 6). Крім того, згідно листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. підтверджено, що на ім`я ОСОБА_4 було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), а взамін його державний акт на право власності не видавався (а.с. 4). Також у матеріалах справи міститься витяг з протоколу зборів власників сертифікатів СТОВ "Оберіг" від 20.04.2003 (а.с. 7), до якого додано список осіб, що мають право на отримання державних актів на право на земельну частку (пай) згідно виданих сертифікатів по СТОВ "Оберіг" м. Липовець Липовецького району (а.с. 8-10), де серед інших за номером 532 зазначена ОСОБА_4 . Згідно відповідей на запити суду від нотаріальної контори та архіву, спадкову справу до майна померлої ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 54, 57). Як зазначає позивач у позовнй заяві, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 27), після чого її стан здоров`я погіршився і вона потребувала стороннього догляду, була на той час безробітною, її мати померла коли їй було 14 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 28). Крім тітки в позивача нікого не залишилось. Позивачка у своєму позові зазначає, що її тітка ОСОБА_2 піклувалася про неї, а також утримувала її, купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо, оскільки тітка являлася одинокою і власної сім`ї не мала. За життя, ОСОБА_2 подарувала позивачу житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договору дарування від 13.07.1994, посвідченого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кобзар С.В., зареєстровано в реєстрі за №1420. Право власності зареєстровано в УЖКГ Вінницької держадміністрації "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" у 1994 році (а.с. 16-18). Факт перебування позивача на утриманні її итітки ОСОБА_2 також підтверджується актом від 10.10.2022, який складений на підставі свідчень сусідів (а.с. 11).

Також, в матеріалах справи міститься технічний паспорт на житловий будинок з характеристиками домоволодіння (а.с. 19-23), де власником зазначено позивача. Серед іншого, в матеріалах справи міститься роз`яснення приватного нотаріуса Мельник М.В. за вих. №135/01-16 вд 24.05.2023 (а.с. 35), яке надійшло на адресу місця проживання ОСОБА_1 на її усне звернення та з якого слідує, що керуючись нормами ЦК УРСР від 01.01.1964, згідно ст.ст. 529, 530, вона, ОСОБА_1 , як племінниця покійної, не належить до кола спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Нотаріус роз`яснив, що за відсутності прямих родинних зв`язків та за відсутності оригіналів документів оформити спадщину є неможливим.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Липовецької селищної Ради народних депутатів від 28.05.1996 за №50 "Про надання земельних ділянок громадянам селища" (а.с. 24) вирішено, згідно ст. 56 ЗК України надати земельні ділянки громадянам: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , переоформити 0,19 га земельрної ділянки, яка належала ОСОБА_2 , в зв`язку з даруванням житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 06.11.1994 (а.с. 26) позивач змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на прізвище чоловіка" ОСОБА_7 ",

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що особа перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Липовець, Липовецького р-ну, Вінницької обл., а згідно акту від 10.10.2022, складеного на підставі свідчень сусідів вбачається, що ОСОБА_1 з 1995 року більше року перебувала на утриманні в своєї тітки ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як при житті ОСОБА_2 піклувалась про свою племінницю ОСОБА_1 , а саме купувала їй продукти харчування, медикаменти, одяг, а після смерті покійної ОСОБА_2 , її племінниця ОСОБА_1 протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 доглядала житловий будинок за адресою в АДРЕСА_3 , займалась поточним ремонтом будинку, обробляла земельну присадибну ділянку, користувалась речами покійної, проводила інші ремонтні роботи для підтримання даного житлового будинку.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами, які суд вважає належними та допустимими підтверджується юридичний факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її тітки ОСОБА_2 не менше одного року до дня її смерті, а саме: в період з 1993 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту підтверджені належними доказами, отож їх слід задовольнити.

В силу приписів ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло право на земельну ділянку в розмірі 3,28 га згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії ВН № 0105651 на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка знаходилась в КСП «Відродження» м. Липовець.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше однго року до дня його смерті.

За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину своєї тітки ОСОБА_2 в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном.

Як визначено в ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом було встановлено, що племінницею ОСОБА_2 є позивач, а як вбачається з акту свідчень сусідів, остання перебувала на утриманні своєї тітки не менше року до дня її смерті. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Разом з тим, згідно з п. 23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ-04325957) про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її тітки ОСОБА_2 не менше одного року до дня її смерті, а саме: в період з 1995 року до 14.01.1997.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,28 умовних кадастрових гектари згідно сертифікату серії ВН №0105651, виданого на підставі рішення Липовецької РДА №30 від 09.02.2001, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець