печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В.,

За участю представника позивача ОСОБА_5

Представника відповідача Півторак Т.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейн Азіз Огли, Акціонерного товариства «Сенс - банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАТАНІЯ» про скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про повернення майна з чужого незаконного володіння(757/35725/19)

Ухвалою суду від 19.11.2019р. відкрито провадження в справі в порядку загального.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2019р. про накладено арешт на нерухоме майно: нежиле приміщення №31 ( в літ. А), по АДРЕСА_1 .

В травні 2020р. ОСОБА_2 подала позов про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна (справа №757/19119/20ц)

Ухвалою суду від 13.11.2020р. відкрито провадження в справі в порядку загального.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. об`єднані в одне провадження провадження.

Позов обґрунтовано тим, що 22 березня 2007 року ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк» уклали кредитний договір №10-29/3134, за умовами якого ОСОБА_2 отримала 315 000 доларів США зі сплатою 13% річних та порядком погашення основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно з графіком, який передбачений договором зі строком погашення до 21 березня 2017 року.

Цього ж дня сторони уклали договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нежитлове приміщення №31 (літ. А). по АДРЕСА_1 .

01 липня 2009 року сторони уклали додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_2 передані кошти в сумі 333 425, 55 доларів США зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном погашення основної суми заборгованості до 21 квітня 2022 року згідно з графіком. 01 липня 2009 року сторони уклали договір про внесення змін до договору іпотеки, яким було внесено зміни до пункту 1 щодо забезпечення іпотекою та строків повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.5 статті 4 Договору іпотеки іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріус або шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя сторонами не укладався, однак банк зареєстрував право власності на іпотечне майно в порушення вимог чинного законодавства без відома позивача, чим порушили її право власності на спірне нерухоме майно.

Позивачка обґрунтовує незаконність реєстраційних дій по реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко держателем , що вона не отримувала вимоги від кредитора в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» та п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, на момент реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, останній не проводив оцінки майна та не повідомляв позивачку про вартість за якою воно відчужується, перехід права власності на спірне нерухоме майно від іпотекодержателя до фізичних осіб Відповідачів 3 і 4 і надалі до Відповідача 5 був вчинений без достатніх правових підстав про що Відповідачам було відомо. Рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне приміщення було вчинено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», тому підлягає скасуванню, а майно - поверненню з чужого незаконного володіння. Вказувала, що відповідачі відчужували спірне майно двічі за час судових спорів навіть при наявності ухвал про арешт майна. Твердження відповідачів про те, що судом у іншому складі вже розглядався аналогічний спір за участі цих же сторін не відповідає дійсності, оскільки даний позов подано з інших підстав та заявлений інший предмет позову.

Посилаючись на викладене позивач просила задовольнити позов. скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46603008 від 23 квітня 2019 року про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення №31 (літ. А). по АДРЕСА_1 за акціонерним товариством «Укрсоцбанк», прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим А.О., номер запису про право власності 31304563. Витребувати майно- нежиле приміщення №31 (літ. А). по АДРЕСА_1 та передати у власність ОСОБА_2 10.02.23р.

Ухвалою суду від 1.04.2021р. витребувано докази. На виконання ухвали надійшли документи.

Представник АТ «Альфа-банк» 26.05.2021р. надав письмові пояснення.

13.07.2021р. подала доповнення та уточнення до позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_4 12.10.22р. надав відзив на позов.

Ухвалою суду від 12.10.22р. призначено судове засідання на 30.11.2022р.

10.02.23р. подала заяву про зміну предмету позову, просила скасувати рішення державного реєстратора реєстратора Комунального Підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза Огли про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 46603008 від 23 квітня 2019 року про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення №31 (літ. А). по АДРЕСА_1 за акціонерним товариством «Укрсоцбанк», прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим А.О., номер запису про право власності 31304563. Витребувати житлове приміщення у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та передати його у власність ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 15.03.23р. замінено відповідача Акціонерного товариства «Альфа-банк» на правонаступника Акціонерне товариство «»Сенс-банк»

Ухвалою суду від 13.04.23р. залучено співвідповідача ТОВ«Латанія». 19.05.2023р. подав відзив на позов, просив розглядати в відсутність.

Позивачка 6.06.2023р. подала заяву та просила скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу), індексний номер: 46603008 від 23.04.2019 11:24:57: нежиле приміщення №31 (в літ А), по АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», , прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим Гусєйном Азізом Огли, номер запису про право власності: 31304563; Витребувати майно: нежиле приміщення № 31 (у літ. А), що у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) у ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (іпн: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАТАНІЯ», код за та передати його у власність ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_3 ).

Сторони 21.06.2023р. просили розглядати справу в відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого.

Суд , встановив що 22 березня 2007 року ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк» уклали кредитний договір №10-29/3134, за умовами якого ОСОБА_2 отримала 315 000 доларів США зі сплатою 13% річних та порядком погашення основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно з графіком, який передбачений договором зі строком погашення до 21 березня 2017 року .

Цього ж дня сторони уклали договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нежитлове приміщення №31 (літ. А). по АДРЕСА_1

01 липня 2009 року сторони уклали додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_2 передані кошти в сумі 333 425, 55 доларів США зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном погашення основної суми заборгованості до 21 квітня 2022 року згідно з графіком. 01 липня 2009 року сторони уклали договір про внесення змін до договору іпотеки, яким було внесено зміни до пункту 1 щодо забезпечення іпотекою та строків повернення кредиту

Відповідно до п. 4.5 статті 4 Договору іпотеки іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріус або шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя .

23 квітня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієвим Г.А. огли за АТ «Укрсоцбанк» зареєстровано право власності на нежиле приміщення №31 (в літ. А) у будинку АДРЕСА_1 .

05 липня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нежилого приміщення №31 (в літ. А) у будинку АДРЕСА_1 .

ТОВ«ЛАТАНІЯ» є власником ? частини нежитлового приміщення на підставі Акту оцінки вартості та приймання-передачі майна від ОСОБА_3 , що вноситься до статутного капіталу ТОВ«ЛАТАНІЯ» від 28.09.2021р.

Так, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №10-29/3134, укладеного 22 березня 2007 року ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк», було також укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нежитлове приміщення № 31 (в літ. А), по АДРЕСА_1 .

Розділом 4 зазначеного Іпотечного договору сторонами вказаного договору у відповідності до положень ч.1 ст. 627 ЦК України було погоджено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та способи його реалізації.

Пунктом 4.1 Іпотечного договору Сторонами було погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.2 Іпотечного договору Сторонами було погоджено, що у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також пунктом 4.5 Іпотечного договору були встановлені способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

- 4.5.1. на підставі рішення суду; або

- 4.5.2. виконавчого напису нотаріуса; або

- 4.5.3. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

У зв`язку із порушенням позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору у іпотекодержателя АТ «Укрсоцбанк» виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки у досудовому порядку.

07 грудня 2017 року на адресу ОСОБА_2 . Банком було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується описом поштового вкладення.

12 грудня 2017 року зазначену вимогу було одержано ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дану обставину позивачем спростовано не було.

Зокрема, саме вказаним договором іпотеки було визначено, що іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Окрім того, матеріали справи також містять вимогу про усунення порушення зобов`язань від 07 грудня 2017 року вих.№08.306-297/3551, яку банк надіслав на адресу ОСОБА_2 , де зазначено, що ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору, а станом на 30 жовтня 2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №29.29-50/969К від 08 жовтня 2007 року складає 606 729,27 доларів США

Банк у вказаній вимозі вимагав у тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги усунути порушення кредитного договору №10-29/3134 від 22 березня 2007 року та погасити заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 606 729,27 доларів США. Вказано, що у випадку непогашення ОСОБА_2 у встановлений строк заборгованості перед АТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №10-29/3134 від 22 березня 2007 року у повному обсязі останнім, відповідно до вимог діючого законодавства, буде звернуто стягнення на майно, що було передано в іпотеку згідно з Іпотечним договором №02-10/754 від 22 березня 2007 року.

Відправлення вказаної вимоги на адресу ОСОБА_2 підтверджується копією квитанції та описом вкладення та вказану вимогу ОСОБА_2 отримала 12 грудня 2017 року .

Вищевикладене свідчить про те, що банком було дотримано вимоги закону щодо надсилання боржнику письмової вимоги про виконання взятого на себе зобов`язання за кредитним договором, проте ОСОБА_2 вказаного не виконала й банк був змушений задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Твердження позивача , що вона не отримувала вказаної вимоги банку про виконання зобов`язання та що на зворотному повідомленні було проставлено не її підпис, судом відхиляються, оскільки вказане не було спростовано у належний спосіб, зокрема не було проведено почеркознавчої експертизи вказаного(позивачкою не заявлялось клопотання).

За змістом частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній на час державної реєстрації права власності (23 квітня 2019 року) , у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Чинним законодавством передбачене право оспорити в суді рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, пред`явивши позов до органу державної реєстрації. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року в справі № 725/3303/16-ц (провадження № 61-22130св18).

Позивачка не довела належними та допустимими доказами неправомірність дій державного реєстратора комунального підприємства «Світоч» міста Києва Алієва Г.А.о. при реєстрації ним права власності на нежитлове приміщення № 31 (в літ. А), по АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» як іпотекодержателем у зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_2 ю взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від №10-29/3134 від 22 березня 2007 року.

Зокрема, частинами першою, другою статті 18 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з абзацом першим пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав (абзац перший пункту 9 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (абзаци перший-другий пункту 12 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (абзац перший пункту 18 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (пункт 19 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 40 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Згідно з пунктом 61 Порядку № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та статті 37 Закону України "Про іпотеку" порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18), від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц (провадження № 14-661цс18).

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 5.03.2020р. відмовлено в позові ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та витребування майна.

Суд вважає, що реєстрація державним реєстратором комунального підприємства «Світоч» міста Києва Алієвим Г.А.о. права власності на нежитлове приміщення № 31 (в літ. А), по АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» як іпотекодержателем у зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від №10-29/3134 від 22 березня 2007 року була проведена правомірно і підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності не має.

З врахуванням того, що ПАТ «Укрсоцбанк» у передбаченому чинним законодавством порядку (ст.. 328 ч.1 ЦК України) набув права власності на нежитлове приміщення № 31 (в літ. А), по АДРЕСА_1 то і його дії пов`язання із відчуження вказаного майна є правомірними, оскільки саме власникові належить право користування, володіння та розпорядження майно (ст.. 317,319 ЦК України) та на умовах визнаних для себе прийнятними , в тому числі щодо оцінки майна.

Тому є безпідставними вимоги про витребування нежитлового приміщення , яке є похідним від основних позовних вимог.

При таких обставинах суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог та відмову в позові.

Відповідно до ст..141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються позивачу.

Відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 192, 193, 524, 526, 530, 545, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141,158, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейн Азіз Огли, Акціонерного товариства «Сенс - банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАТАНІЯ» про скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна.

Скасувати Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2019р. про накладення арешту на нерухоме майно: нежиле приміщення №31 ( в літ. А), по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ,

відповідач 1: Державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієв Гусєйн Азіз Огли: 01132,м. Київ, проспект Перемоги, 9

відповідач 2: Акціонерне товариство « Сенс - Банк»: 03150,м. Київ, вул.. Велика Васильківська,100

відповідач 3: ОСОБА_3 : АДРЕСА_3

відповідач 4: ОСОБА_4 : АДРЕСА_4

відповідач 5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАТАНІЯ» 03150,м.Київ, вул.. Велика Васильківська,72, оф. 147

Дата складання повного тексту рішення 24.07.23р.

Суддя Остапчук Т.В.