Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/4/2023 Справа № 641/5572/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 серпня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді - Богдан М.В.

за участю державного виконавця Бєляєва М.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

секретаря Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії до провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 через свого представника звернулася до суду із скаргою на бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила: - визнати неправомірною бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)щодо невиконання рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів; - зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 641/5572/19 з 12.07.2019; - стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12 400,00 грн.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначає, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться ВП № 60417026 з виконання виконавчого листа № 641/5572/19, виданого на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Також вказала, що державним виконавцем Андрусь П.А. не вірно розраховано суму аліментів, та в основу розрахунку взято розмір соціальної допомоги по догляду за дитиною-інвалідом, яку отримує боржник, а не розмір середьої заробітної плати працівника для даної місцевості, що суперечить положенням закону. Крім того, зазначила, що 02.12.2021 року на адресу виконавчої служби представником стягувача направлено заяву про здійснення перерахунку заборгованості та направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, яку представник органу державної виконавчої служби отримав 08.12.2021 року, проте станом на 08.01.2021 року відповіді на вказану заяву не надав.

Скаржник ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, про судове засідання належним чином повідомлялися. Від представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміної Т.Г. надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судовому засіданні 21.02.2022 року проти задоволення скарги заперечував.

Заперечення обґрунтовані тим, що на заяву стягувача від 02.12.2021 року, яка отримана виконавцем 08.12.2021 року, останній направлено розрахунок заборгованості по аліментами 09.12.2021 року за вих. № 82168. Разом з тим, зазначив, що твердження, що боржник на час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років є, безробітним і необхідністю обчислювати заборгованість відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, вважає не вірним згідно з Постановою КМУ за № 637 від 12.08.1993 р. «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», даний час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років зараховуються до трудового стажу. Також вказав, що виконавчий документ пред`явлений на виконання до відділу передбачає стягнення аліментів при виконанні деяких умов, а саме - продовження навчання, на даний час ніяких підтверджень про продовження навчання стягувачем не надано. Тому Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вважає, що не має підстав для визнання незаконною бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невиконання рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, зобов`язання відділ провести розрахунок зі сплати аліментів за виконавчим листом по справі № 641/5572/19 виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, та стягнення з відділу витрати понесених на правову допомогу у розмірі 12400,00 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.02.2022 року проти задоволення скарги заперечував.

У письмових поясненнях на заперечення Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Кузьміна Т.Г. наполягала на задоволенні скарги з підстав, викладених у самій скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши думу учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Встановлено, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 60417026 з виконання виконавчого листа № 641/5572/19 Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу платника аліментів щомісяця, починаючи з 12.07.2019 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за умови продовження навчання).

Постановою державного виконавця від 28.10.2019 року відкрито виконавче провадження (а.с. 30).

На заяву ОСОБА_2 про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам та направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, 09.12.2021 року державним виконавцем на адресу стягувача ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_1 за вихідним номером № НОМЕР_1 направлено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.12.2021 року з урахуванням наявних довідок у матеріалах виконавчого проводження (а.с 45).

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно зі статтею 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У пункті 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: заяв та (або) розписок стягувача, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», у редакції, чинній на момент проведення розрахунку, з платника аліментів, який не працює або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, стягнення аліментів провадиться виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, де мешкає платник аліментів до від`їзду за кордон.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 перебуває на обліку у управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та отримує допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

В запереченнях на скаргу держаний виконавець пояснив, що твердження, що боржник на час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років є, безробітним і необхідністю обчислювати заборгованість відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, вважає не вірним. Оскільки згідно з Постановою КМУ за № 637 від 12.08.1993 р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років зараховуються до трудового стажу.

Так, відповідно до п. 10 постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

З аналізу норм зазначеної вище постанови слідує, що її положення регулюють порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій, та не визначають порядок проведення розрахунку заборгованості по аліментам з платників аліментів, які доглядають за дитиною з інвалідністю.

Згідно ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Таким чином, визначаючи розмір заборгованості зі сплати аліментів, державний виконавець неправомірно здійснив розрахунок заборгованості керуючись Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, та повинен був діяти у відповідності до вимог частини другої статті 195 СК України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині здійснення перерахунку заборгованості по аліментам виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невиконання рішення не підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження, та проведено ряд необхідних дій, направлених на примусове виконання рішення суду.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу суд заначає наступне.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених ОСОБА_2 судових витрат суду надано копію Акта виконаних робіт від 13.01.2021 року, згідно з яким 1 година усної консультації адвоката становить 3000,00 грн., загальна вартість виконаних адвокатом робіт складає 12 400,00 грн.; копію прибуткового касового ордеру № 20 від 13.01.2022 року, відповідно до якого прийнято від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 12 400,00 грн за договором № 200 від 04.01.2021 року; та копію Ордера на надання правничої (правової) допомоги, за яким представництво ОСОБА_2 в суді здійснювала адвокат Кузьміна Т.Г. (а.с. 13-16).

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 137 ЦПК України в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), за яким сторони підтверджують надані послуги (виконані роботи) та оплату їх вартості.

Крім того, не містять матеріали справи і самого договору про надання правової допомоги, яким сторони погодили зазначену вартість послуг адвоката.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи, що скаргу задоволено частково, дотримуючись принципів розумності, справедливості, пропорційності та співмірності витрат з реальним обсягом допомоги адвоката у суді, часом, витраченим на надання зазначених послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість та кількість судових засідань), критерію реальності таких витрат , та враховуючи категорію справи, суд вважає, що розмір витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, та приходить до висновку про стягнення на користь заявника витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 447-451, 354 ЦПК України, ст.ст. 18, 71, 73 Закону України «Про виконавче провадження», Сімейним кодексом України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії до провадження задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Індустріального відділу державної виконавчої служби умісті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа № 641/5572/19 Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу платника аліментів щомісяця, починаючи з 12.07.2019 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за умови продовження навчання).

Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби умісті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) усунути порушення при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа № 641/5572/19 Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу платника аліментів щомісяця, починаючи з 12.07.2019 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( за умови продовження навчання).

Стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби умісті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_2 судові витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 2000 гривень 00 коп.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо скаргу не було подано.

Суддя -М. В. Богдан