Номер провадження: 22-ц/813/4303/23
Справа № 521/793/22
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева Ірина Іванівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Апексімов Ігор Сергійович

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни, про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , просив усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

У період з 12.12.2018 р. по 17.12.2018 р. ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня № 10», де їй діагностовано дисциркуляторну енцефалопатію 3 ступеня, декомпенсацію, тривожно-депресивний синдром, деменція помірного ступеня вираженості. Вищевказане захворювання передбачає втрату особою працездатності та неможливість догляду за собою у побуті. За період перебування у лікарні ОСОБА_4 часто бувала неадекватною, вночі збирала речі, намагаючись покинути неврологічне відділення, відмовлялась від обстеження. Вказане продовжувалось під час її перебування вдома. Таким чином ОСОБА_4 перебувала у безпорадному стані, зумовленим хворобою з грудня 2018 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знали про такий стан ОСОБА_4 . У період з грудня 2018 р. по грудень 2020 р. захворювання ОСОБА_4 прогресувало, що унеможливило догляд за нею ОСОБА_1 , а доньки не надавали жодної допомоги у матеріальному забезпеченні.

10.12.2020 р. між ТОВ «Вілла Добра» та ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 укладено договір про надання соціальних послуг підтриманого проживання за плату. Кожного місяця ОСОБА_1 сплачувалося 8000 грн та здійснювалася купівля ліків, памперсів, інших речей, необхідних для догляду за спадкодавцем на 2000 грн, а отже щомісяця 10000 грн.

Пенсія спадкодавця складала 6000 грн, пенсія чоловіка ОСОБА_5 5000 грн, що не покривало потреб для її утримання, сплати комунальних послуг.

ОСОБА_1 звертався до працездатних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням у наданні матеріальної допомоги для утримання непрацездатної матері, однак ними не було вчинено відповідних дій.

Отже відповідачі повинні бути усунені від права на спадкування, оскільки вони ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2022 року ухвалено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Рішення суду мотивовано тим, що досліджені судом докази в їх сукупності є підставою для висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про потребу спадкодавця у допомозі та догляді саме відповідачів, навмисного ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від виконання обов`язку щодо надання спадкодавцю допомоги, що свідчить про відсутність правових умов (підстав), передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, які надавали б право усунути ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від спадкування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Малиновського районного суду від 02.11.2022 у справі №521/793/22 за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливої допомоги матері не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому оскільки працездатні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як доньки спадкодавця, були обізнані про її безпорадний стан, скрутне матеріальне становище родини, але не вчиняли жодних дій щодо виконання встановленого законом обов`язку щодо утримання матері, повинні бути усунені від права на спадкування за законом.

Рух справи

12.12.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Апексімов Ігор Сергійович на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2022 року

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: ОСОБА_6 головуючий суддя, судді: Воронцова Л.П., Ігнатенко П.Я.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13.01.2023 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та ухвалою від 14.02.2023 року призначив справу до розгляду.

Рішенням № 190/0/15-23 від 07 березня 2023 року Вища рада правосуддя звільнила суддю ОСОБА_6 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 року, від 07.04.2023 року та від 14.07.2023 року в даній справі визначено головуючим суддю Карташова О.Ю., судді: Коновалова В.А., Лозко Ю.П.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Пояснення учасників справи

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева І.І. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Апексімов І.С. надали усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримали, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Онищук Г.А. у судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_7 вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на підставі чого видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 . (т. 1 а.с. 130-138)

Відповідач ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками записано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку з чим видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 143-152).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_9 уклали шлюб 18.07.1987 р., внаслідок чого прізвище дружини змінено на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 (т. 1 а.с. 8, 160-162).

Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна № 10013 від 29.09.1995 р., укладеного на Одеській товарній біржі, ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_4 . Право власності у КП «ОМБТІ та РОН» зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під № 204 стор. 7 кн. 143 пр. 04.10.1995 р. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2010 р., яке набрало законної сили, вказаний договір визнано дійсним (т. 1 а.с. 163-169).

10.12.2020 р. між ТОВ «Вілла Добра» (ЦСО) та ОСОБА_4 (отримувач) і ОСОБА_1 (платник) укладено договір про надання соціальних послуг (далі - Договір) (т. 1 а.с. 23-25).

Згідно з п. 2.1 і 2.6 ЦСО надає соціальні послуги підтриманого проживання особам похилого віку на платній основі. ЦСО зобов`язується забезпечити зміну постільної і натільної білизни, допомогу в здійсненні гігієнічних процедур, зміну памперсів та профілактику пролежнів і прості медичні маніпуляції, приготування їжі, допомогу в прийнятті їжі, контроль за своєчасним прийомом їжі, прибирання приміщення, провітрювання і кварцування приміщення супровід отримувача соціальних послуг на прогулянці, прання тощо.

Відповідно до п. 4.2. Договору ціна соціальних послуг становить 8000 грн 00 коп. за один календарний місяць.

ОСОБА_1 надано квитанції про сплату за послуги у сумі 8000 грн від 10.12.2020 р., 11.01.2021 р., 11.02.2021 р., 10.03.2021 р., 01.04.2021 р., 11.05.2021 р., 14.06.2021 р., 05.07.2021 р. (т. 1 а.с. 11-18).

Крім того, ОСОБА_1 надано квитанції про купівлю ліків на загальну суму 11479,57 грн (т. 1 а.с. 19-20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (актовий запис № 10009) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 13.08.2021 р. Причина смерті - Атеросклеротична хвороба серця (т. 1 а.с. 123-125).

13.08.2021 р. до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. з заявами про прийняття спадщини № 84 і 85 після смерті ОСОБА_4 звернулися доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно, на підставі чого заведено спадкову справу № 28/2021, номер у Спадковому реєстрі 68145496 (т. 1 а.с. 119, 128).

24.11.2021 р. з аналогічною заявою № 130 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І. звернувся ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 157).

Відповідно до відомостей № П1-248044-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку видно, що ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 154-155).

У відповіді вих. № 220412/1 та довідці вих. № 220412/2 від 12.04.2022 р. вказано, що 10.12.2020 р. до ТОВ «Вілла Добра» поступила ОСОБА_4 , якій до 04.08.2021 р. надавались соціальні послуги відповідно до індивідуального плану, послуги сплачувались вчасно та в повному обсязі, у загальному розмірі сплачено 64000,00 грн. (т. 1 а.с. 173-177)

Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1500-0503-7/30608 від 31.03.2022 р. ОСОБА_4 перебувала на обліку з 01.02.1999 р. та отримувала пенсію за віком, розмір пенсії з 01.12.2020 р. по 31.08.2021 р. склав всього 58267,58 грн: грудень 2020 р. - 6052,90 грн; січень 2021 р. - 6052,90 грн; лютий 2021 р. - 6052,90 грн; березень 2021 р. - 6680,28 грн; квітень 2021 р. - 6680,28 грн; травень 2021 р. - 6680,28 грн; червень 2021 р. - 6680,28 грн; липень 2021 р. - 6693,88 грн; серпень 2021 р. - 6693,88 грн.

ОСОБА_1 перебував на обліку з 27.09.1994 р. та отримував пенсію за віком, розмір пенсії з 01.12.2020 р. по 31.08.2021 р. склав всього 49596,27 грн: грудень 2020 р. - 5197,67 грн; січень 2021 р. - 5197,67 грн; лютий 2021 р. - 5197,67 грн; березень 2021 р. - 5660,41 грн; квітень 2021 р. - 5660,41 грн; травень 2021 р. - 5660,41 грн; червень 2021 р. - 5660,41 грн; липень 2021 р. - 5680,81 грн; серпень 2021 р. - 5680,81 грн (т. 1 а.с. 232-233).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України, передбачено право на спадкування, яке відповідно, мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Підстави усунення від права на спадкування передбачені статтею 1224 ЦК України, зокрема, відповідно до її частини третьої, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року в справі № 206/68/15-ц (провадження № 61-2254св18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2018 року в справі № 441/509/16 (провадження № 61-27049св18).

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина п`ята статті 1224 ЦК України).

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2023 року у справі № 467/350/21 (провадження № 61-19847св21) зазначено, що:

«для задоволення вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правила частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанова від 29 червня 2021 року у справі № 750/9209/20-ц (провадження № 61-6290св21), від 06 жовтня 2021 року у справі № 741/1714/18 (провадження № 61-5519св21), від 21 жовтня 2021 року у справі № 766/14057/17 (провадження № 61-6003св21), від 19 травня 2022 року у справі № 132/2991/20 (провадження № 61-9112св21)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року в справі № 156/1111/20 (провадження № 61-10814св22) вказано, що:

«правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, колегія суддів наголошує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_4 була у безпорадному стані останні 8 місяців свого життя, необхідний догляд надавався їй в основному ТОВ «Вілла Добра» за участі сторін по справі які опікувались нею - створювали необхідні побутові умови, дбали про неї та доглядали, а при необхідності купували ліки, приймали участь у її госпіталізації.

Оплата встановленої ТОВ «Вілла Добра» плати у розмірі 8000 грн щомісячно, майже повністю здійснювалась за рахунок пенсії ОСОБА_4 , яка на момент смерті складала 6693,88 грн на місяць.

Відтак, з огляду на викладене, відсутні обставини які б свідчили, що ОСОБА_4 потребувала допомоги саме від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд першої інстанції відмовляючи у позові, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, правильно виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від права на спадкування згідно з частиною п`ятою статті 1224 ЦК України, оскільки в порушення положень норм процесуального права щодо обов`язку доказування і подання доказів, позивачем не надано належних та допустимих доказів потреби спадкодавця в наданні допомоги саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також доказів того, що відповідачі свідомо не виконували встановленого законом обов`язку щодо надання допомоги спадкодавцю, яка перебувала у безпорадному стані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Апексімов Ігор Сергійович,залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 липня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко