Справа №753/6697/21 Головуючий в суді І інстанції Котвицький В.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Малашевського О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року позов залишено без розгляду.

16 вересня 2022 року представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 42 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати відповідача на правничу допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи додаткове рішення, враховуючи характер виконаної представником відповідача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 42 000,00 грн.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року позов залишено без розгляду.

16 вересня 2022 року представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на правничу допомогу, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 42 000,00 грн.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання ним процесуальними правами.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, згідно яких звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до суду першої інстанції заяву про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, в якій вказав, що понесе витрати на правову допомогу в суді першої інстанції у розмірі 40 000 грн.

Разом з тим, позов було залишено без розгляду ще до початку розгляду справи по суті, а відтак колегія суддів вважає, що сума судових витрат, заявлена відповідачем до відшкодування у розмірі 42 000 грн, істотно перевищує загальну суму, заявлену ним в попередньому (орієнтовному) розрахунку на повний розгляд справи.

На підставі викладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що у заяві про стягнення судових витрат у розмірі 42 000 грн, відповідач не навів, які ж саме дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, а також не обґрунтував істотне перевищення суми витрат, заявлених в попередньому (орієнтовному) розрахунку на всю стадію розгляду справи в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність встановлених законом підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, а тому, додаткове рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: