Справа № 168/570/23
Провадження № 2/168/195/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 розпорядилась усім належним останній майном та 14.06.2001 р., а також 05.07.2001 р. склала заповіти на користь позивача. Відповідач ОСОБА_2 , який є сином померлої, на момент відкриття спадщини проживав і був зареєстрований разом зі спадкодавицею та позивачем, права на одержання обов`язкової частки у спадщині не мав, позов визнає. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом після смерті матері, шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 .

У підготовче засідання сторони не з`явилася.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову, позов визнає, не має жодних претензій на спадкове майно, розуміє, що внаслідок задоволення позову позивача не претендуватиме на нього, та просить справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у якому вона проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12-13).

Позивач у справі та відповідач ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 16, 21).

Як вбачається із заповіту від 14.06.2001 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно (в тому числі жилий будинок з надвірними будівлями) ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до заповіту від 15.07.2001 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 заповіла сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474 виданий Старовижівською райдержадміністрацією 01.07.1997 р. ОСОБА_1 (а.с.19).

Згідно з копією спадкової справи заведеної Старовижівською державною нотаріальною конторою, 05.04.2023 р. відкрита спадкова справа № 40/2023 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 40-47). Із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання з мамою на час відкриття спадщини. Крім позивача є інші спадкоємці син ОСОБА_2 (а.с. 40 на звороті). Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

У чч.2 та 4 ст.1236 ЦК передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

При складенні заповідачем кількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно.

Аналіз чч.2 та 3 ст.1254 ЦК дає змогу констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено кілька заповітів, передбачив правила, які повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що:

по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому, то новий заповіт скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту;

по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім. Тобто якщо новий заповіт частково суперечить попередньому, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів.

Тлумачення ч.3 ст.1254 ЦК свідчить, що складення нового заповіту, яким зменшено обсяг спадкової маси, порівняно з попереднім, але не змінено спадкодавця, скасовує попередній заповіт у відповідній частині, оскільки спадкодавець визначив спадкоємця тільки щодо частини спадщини.

Перший заповіт від 14.06.2001 р. стосувався всього спадкового майна, натомість другий заповіт від 15.07.2001 р. стосувався тільки сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474. Заповіт від 15.07.2001 р. суперечить заповіту від 14.06.2001 р., оскільки спадкодавець в останньому заповіті розпорядилася на випадок смерті тільки сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474.

Таким чином, визначення спадкоємця на сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474 має відбуватися згідно із заповітом від 15.07.2001 р., а все інше спадкове майно повинне спадкуватися на підставі закону як частина спадщини, що не охоплена заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1245 ЦК частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До кола цих спадкоємців уходять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала разом з синами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , які в контексті положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті матері (а.с. 12).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає, на спадщину не претендує, про що свідчить його заява (а.с. 51).

Постановою нотаріуса від 26.05.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 15).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1236, 1245, 1254, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивачів: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Смідинська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 9, с.Смідин, Ковельський район, Волинська область, код за .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 09.08.2023 р.

Суддя О. Й. Хаврона