У х в а л а

07 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 628/2135/21

провадження № 61-11231ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до повного товариства «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС», третя особа: генеральний директор ПТ «ГАРАНТ-СЕРВІС» Пісной Павло Якович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання внести виправлення до трудової книжки,

В с т а н о в и в:

16 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «Гарант-сервіс» від 01 березня 2019 року № 04 (п.2 наказу) «Про приведення найменувань серед посад у відповідність до класифікатора професій» та від 05 жовтня 2020 року №11-к «По особовому складу» «Про звільнення ОСОБА_1 », поновивши його на роботі з 06 жовтня 2020 року;

- зобов`язати ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «Гарант-сервіс» належним чином оформити його, позивача, трудову книжку НОМЕР_1 , виправивши помилки та неточності, допущені при її заповненні, а саме: доповнити вкладишем та належним чином його оформити; запис №24 про роботу виправити, зробивши його у точній відповідності до тексту наказу від 31 серпня 2015 року №09к по особовому складу (п.2); записи №26 та №27 вважати недійсними;

- стягнути із ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «Гарант-сервіс» на його, ОСОБА_1 , користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період із дати його звільнення (05 жовтня 2020 року) по день поновлення на роботі, який станом на 15 червня 2021 року включно становить 16 423,96 грн.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «Гарант-сервіс» визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання внести виправлення до трудової книжки відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року змінено в частині підстав відмови у позові, виклавши їх в редакції мотивувальної частини цієї постанови.

24 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Заявник зазначає про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, та про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Верховний Суд зауважує, що у разі касаційного оскарження судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі має бути мотивоване обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення.

У касаційній скарзі відсутнє вмотивоване обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, що не є виконанням вимог цивільного процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені цивільним процесуальним законом підстави касаційного оскарження судових рішень зі змістовним обґрунтуванням мотивів відступлення від висновків Верховного Суду, що застосовані судом апеляційної інстанції.

Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження та заявником не додано до касаційної скарги клопотання про поновлення цього строку.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що за подання даної касаційної скарги судовий збір не справляється на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, заявник повинен сплатити судовий збір за касаційне оскарження судового рішення в частині двох позовних вимог немайнового характеру, а саме:

- про визнання протиправними та скасування наказу від 01 березня 2019 року № 04 (п.2 наказу) «Про приведення найменувань серед посад у відповідність до класифікатора професій»;

- про зобов`язання належним чином оформити його трудову книжку, виправивши помилки та неточності, допущені при її заповненні.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання ОСОБА_1 позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ураховуючи характер спору заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі грн (2 270,00 * 0,4 * 2 * 200% = 3 632,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору, підтверджене належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовується стаття 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційну скаргу заявника необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко