БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/165/23
Справа № 356/565/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БЕРЕЗАНСЬКЕ", Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЕМАН ФУД" про виділ в натурі частки із спільного майна та припинення права спільної часткової власності на виділене майно

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Проаналізувавши позовну заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

При цьому, з урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Як роз`яснено пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 з наступними змінами і доповненнями, вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Правові засади здійснення оцінки майна регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому.

Так, за визначенням статті 3 вказаного Закону, оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відтак, ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Водночас, наданий позивачем на підтвердження вартості спірного майна висновок оцінювача про вартість майна, складений 03.03.2020 ФОП ОСОБА_2 з іншою метою, а саме для визначення ринкової вартості об`єкта для передбачених Податковим кодексом України цілей, а також має встановлений термін дії, який не може перевищувати 6 місяців з дати складання звіту, та закінчився 03.09.2020.

Інших належних документів, які б підтверджували дійсну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, матеріали позову не містять.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлені в ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання фізичною особою заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності з положеннями абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за змістом якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Судовий збір з вимог про виділ в натурі частини з спільного майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, в той час як позовна вимога про припинення права спільної власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 07.04.2021 у справі № 495/1706/16-ц.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, при зверненні до суду з позовом позивачем заявлено дві самостійні вимоги: майнового характеру про виділ частки в натурі, та немайнового характеру - про припинення спільної часткової власності.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено в розмірі 2 684,00 грн.

Таким чином, на момент звернення до суду з позовом розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем, з вимоги немайнового характеру становить 0,4 х 2 684 грн. = 1073,60 грн., з вимоги майнового характеру виходячи з визначеної позивачем в позові ціни позову 1% х 221 458 грн. = 2 214,58 грн.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду з позовом долучено квитанцію № 0.0..1 від 17.07.2023 про сплату судового збору лише в сумі 2 214,58 грн., що не відповідає встановленим законом вимогам.

Окрім того, згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», станом на день звернення до суду з позовом відсутні відомості щодо реєстрації за кодом вказаної позивачем сторони відповідача - юридичної особи Публічного акціонерного товариства «БЕРЕЗАНСЬКЕ», що унеможливлює встановлення кола учасників справи та, відповідно, меж судового розгляду.

Отже, позивач має зазначити дійсну вартість майна на момент звернення до суду з пред`явленим позовом та надати належне її документальне підтвердження, а також сплатити судовий збір з обох вимог майнового та немайнового характеру відповідно до встановлених законом ставок, виходячи з дійсної ціни позову, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, а також визначити належне коло сторін по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 174, 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БЕРЕЗАНСЬКЕ", Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЕМАН ФУД" про виділ в натурі частки із спільного майна та припинення права спільної часткової власності на виділене майно - залишити без руху, надавши позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко