Справа № 459/1880/21 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 22-ц/811/1181/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «АСК «Скарбниця» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2021 ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з нього 17983,15 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 908,00 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що у його користуванні знаходився автомобіль марки ВАЗ-2115, д.н.з НОМЕР_1 . 25.04.2021 об 11:20 год., керуючи вказаним автомобілем, позивач рухався по проспекту Шевченка у м. Червонограді. У цей же час відповідач, керуючи автомобілем ЗАЗ-110307, д.н.з. НОМЕР_2 , також рухався по проспекту Шевченка у м. Червонограді та, будучи неуважним при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпеці маневру, здійснив зіткнення з автомобілем, який знаходився під керуванням позивача, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.05.2021 відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (постанова набрала законної сили 23.05.2021). В результаті ДТП автомобіль позивача отримав ряд механічних пошкоджень. Окрім цього, позивач зазначає, що цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована полісом №АР/4810157 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ АСК «Скарбниця». Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 28 404, 00 грн., які 26.05.2021 позивач повністю сплатив ФОП ОСОБА_3 (далі-виконавець) готівкою. Позивач зазначає, що внаслідок ДТП у його автомобілі були також пошкоджені протитуманні фари та сигнал, куплені позивачем окремо. Відтак, позивач, вказуючи вартість цих запчастин, підсумовує, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля загалом склала суму 29 814,00 грн. Частину вартості цього ремонту було відшкодовано страховою компанією ПрАТ АСК «Скарбниця», якою перераховано на рахунок виконавця ремонтних робіт ФОП ОСОБА_3 страхову суму у розмірі 13 442, 15 грн. Виконавець повернув позивачу страхову виплату у розмірі 12 636, 50 грн. (з врахуванням податку 5%, що дорівнює 805, 65 грн.). Позивач зазначає, що ця сума не покриває всіх його витрат на ремонт пошкодженого автомобіля. Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача йому була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 30 619, 65 грн. Оскільки 12 636, 50 грн страхової суми позивачу було повернуто, то позивач просить стягнути різницю між заподіяною та відшкодованою шкодою, яка складає 17 983,15 грн. з винуватця ДТП.

Оскаржуваним рішення позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 15 294 грн 57 коп. відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 908 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не може і не повинен нести відповідальність за завдану в ДТП шкоду, оскільки його відповідальність перед третіми особами застрахована, ліміт відповідальності за страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4810157 у разі настання страхового випадку становить 130 000 грн. Вказує, що його право на відшкодування шкоди за рахунок наявного договірного зобов`язання з страховою компанією ПрАТ АСК «Скарбниця» порушено. У нього та ПрАТ «Скарбниці» різні підстави відповідальності: у нього деліктна відповідальність, а у ПрАТ «Скарбниці» відповідальність, яка виникає з договору страхування цивільно - правової відповідальності. Вважає, що суми, зазначеної у страховому полісі є більш ніж достатньо для покриття страховиком завданої ним шкоди. Йому не зрозуміло, чому позивач відмовився від отримання повної суми відшкодування від страховика і чому ця сума виплачена виконавцю послуг в меншому розмірі. Крім того, позивач не підтвердив належними доказами розмір збитків, зазначених у позовній заяві.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 25.04.2021 відносно відповідача працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №099841 за ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.05.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як ОСОБА_1 25.04.2021 об 11:20 год. у м. Червонограді на пр. Шевченка, 27, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи неуважним, не впевнившись у безпеці маневру, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 (під керуванням позивача), внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. (а.с. 8).

Транспортний засіб автомобіль ВАЗ 211540-120-20, д.н.з. НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував відповідач, належить ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 43).

Відповідно до полісу №АР № 4810157 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ 110307», д. н. з. НОМЕР_2 , станом на 25.04.2021 була застрахована в ПрАТ «АСК» «Скарбниця» (а.с. 9), з лімітом відповідальності за шкоду життю і здоров`ю - 260 000,00 грн, за шкоду майну - 130 000,00 грн (а.с. 38).

Зі звіту №ФС-30 від 25.04.2021 про оцінку вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу ВАЗ - 2115 НОМЕР_1 , де замовником оцінки є СК «Скарбниця», а виконавцем оцінки ФОП ОСОБА_6 вбачається, що ринкова вартість колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) до пошкодження становила 81797,76 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 21670,38 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу дорівнює 0,7, оскільки термін експлуатації КТЗ більше 12 років, а вартість ремонту з урахуванням зносу КТЗ становить 16 130, 58 грн (включаючи ПДВ на матеріали, фарбування та запасні частини) (а.с. 10-12).

З калькуляції вартості ремонту № 30 від 12.05.2021, складеної ФОП ОСОБА_6 , вартість ремонтних робіт, фарбування, деталі, антикорозійної обробки та розхідних матеріалів становить 21670,38 грн (а.с. 13).

Із копії бюлетеню автотоварознавця № 118 від 12.05.2021 вбачається, що станом на квітень 2021 вартість автомобіля ВАЗ 5МТ, 2008 року випуску становила 24 090 грн (а.с. 14).

Відповідно до страхового акта № 136/цв/21 від 08.06.2021 (аварійного сертифіката) заява на виплату страхового відшкодування надійшла до страховика 26.05.2021, заява про пошкодження також надійшла 26.04.2021; результати розслідування: 25.04.2021 водій застрахованого ТЗ при зміні руху допустив зіткнення із іншим ТЗ; даний випадок був кваліфікований як страховий. Розмір страхового відшкодування визначено в сумі 13442,15 грн (а.с. 92).

У додатку № 1 до страхового акту № 136/цв/21 міститься розрахунок страхового відшкодування, у якому зокрема вказано, що розмір збитку становить 16 130,58 грн, ПДВ - 2688,43 грн.; страхове відшкодування та сума до перерахування склала 13442,15 грн (а. с. 93).

На підтвердження факту пошкоджень транспортного засобу після ДТП в матеріалах справи міститься акт огляду КТЗ від 07.05.2021, здійсненого ФОП ОСОБА_6 . Даний акт був складений на підставі зовнішнього огляду ТЗ (а.с. 16).

Відповідно до наряду - замовлення № 011 від 04.05.2021, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість наданих послуг з ремонту транспортного засобу ВАЗ - 2115 НОМЕР_1 разом із комплектуючими становила 28 404,00 грн (а.с. 16-17).

До матеріалів справи позивачем додано товарний чек від 20.05.2021 про купівлю фар на суму 900,00 грн у магазині «Авто-запчастини» (а.с. 19) та фіскальний чек про придбання звукового сигналу на суму 510 грн (а.с. 19).

Із товарного чека від 26.05.2021 вбачається, що за ремонт автомобіля ВАЗ 2115 НОМЕР_1 , позивачем сплачено ФОП ОСОБА_3 суму 28 404,00 грн готівкою (а.с. 19).

З платіжного доручення № 4414 від 08.06.2021 вбачається, що ПрАТ «Скарбниця» здійснила страхову виплату виконавцю робіт ФОП ОСОБА_3 у сумі 13 442,15 грн (а.с.18). Зазначена сума перерахована виконавцю послуг без ПДВ (2688,58 грн), оскільки виконавець послуг не був платником ПДВ, тому вартість його робіт та деталей оплачувалася без урахування ПДВ. зазначену суму ФОП ОСОБА_3 повернув позивачу готівкою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до п.п. 4-7, 11, 16, 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно з положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У пункті 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

В даному випадку, законодавчі обмеження встановлені ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховик відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, що і було здійснено страховою компанією.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, тобто фактична вартість відновлювального ремонту є більшою ніж страхова виплата, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження 61-12032св19).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що ПрАТ «АСК «Скарбниця» виконала свій обов`язок перед ОСОБА_2 , сплативши суму страхового відшкодування, а саме вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням зносу. Однак, після сплати страхового відшкодування, порушені права позивача не були повністю відновлені (задоволені), оскільки частину збитків відшкодовано не було, а відтак ОСОБА_2 підставно просив стягнути частину суми матеріальних збитків з винуватця ДТП ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст. ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України.

Твердження відповідача, що позивач не являється власником транспортного засобу, а відтак він не вправі звертатися до суду з даним позовом не заслуговують на увагу, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач на законних підставах користував вищевказаним автомобілем і саме він поніс витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, за відшкодуванням яких він і звернувся до суду.

Також посилання ОСОБА_1 та його представника, що розмір майнової шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика, а тому всі збитки повинні бути відшкодовані страховою компанією не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача 15 294,57 грн майнової шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП ОСОБА_7 провів огляд колісного транспортного засобу в присутності ФОП ОСОБА_3 та потерпілого. На підставі зовнішнього огляду транспортного засобу був складений відповідний Акт. Також ФОП ОСОБА_3 було складено наряд-замовлення № 011 від 04.05.2021 про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням комплектуючих. В судовому засіданні свідок ФОП ОСОБА_3 повідомив, що при первинному огляді в Акт були включені лише видимі зовнішні ушкодження, а в подальшому були виявлені внутрішні ушкодження транспортного засобу, що і потягнуло збільшення вартості відновлювальних робіт, відносно зазначеної у звіті, складеному ФОП ОСОБА_7 , оскільки звіт про оцінку майна є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що визначає розмір збитку.

Наявні в матеріалах справи наряд-замовлення та товарні чеки, підтверджують вартість та розмір відновлювального ремонту та понесені позивачем витрати на його проведення.

Тому, на думку колегії суддів, на підтвердження розміру шкоди позивач надав належні та допустимі докази, а відповідач, заперечуючи проти вказаного розміру, не надав доказів на його спростування.

Крім того, не погоджуючись з вартістю відновлювального ремонту, виконаного ФОП ОСОБА_3 , ні відповідач, ні його представник не заявляв клопотання про проведення товарознавчої експертизи для спростування вказаної вартості відновлювальних робіт.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріального збитку, що дорівнює різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою є обґрунтованими.

Також судом першої інстанції враховано, що страховою компанією перераховано ФОП ОСОБА_3 (виконавцю робіт) 13 442,15 грн. Виконавець робіт повернув позивачу готівкою 12 636,50 грн, за мінусом 5% податку на прибуток (805,65 грн).

Таким чином, суд вірно стягнув з відповідача на користь позивача різницю між фактичною вартістю проведеного ремонту автомобіля позивача та сумою страхового відшкодування, яку виплатила страхова компанія, що становить 29 814, 00 грн - 13 442, 15 грн. = 16 371, 85 грн, а оскільки позивачем до стягнення з відповідача заявлена сума 15 294, 57 грн., то керуючись ч.2 ст. 264 ЦПК України з суд стягнув таку з врахуванням розміру позовних вимог, що становить 15294, 57 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «АСК «Скарбниця» недоплаченої суми страхової виплати в розмірі 2688,58 грн, то районний суд вірно зазначив, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки дана сума являється податком на додану вартість і не повинна сплачуватися страховою компанією на користь виконавця робіт, який не являється платником податку на додану вартість.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивач не довів належними доказами спричинення йому такої. Позивач також не обґрунтував розмір моральної шкоди, визначений ним в сумі 5 000 грн, не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо).

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин справи, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра