Справа № 462/1280/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

встановив:

Представник ЛКП «Залізничнетеплоенерго» Станько Ю.П. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 33 457,23 грн заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 року по 30.11.2022 року та сплачений судовий збір. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії. Площа квартири відповідачів включена до всієї опалювальної площі будинку, на яку подається навантаження. Будинок обладнаний лічильником опалення і щомісячно ЛКП «Залізничнетеплоенерго» отримує покази використаної теплової енергії. Відомостей про відключення квартири відповідачів в установленому законом порядку від мережі у позивача немає. Факт надання послуг з централізованого опалення споживачам, зокрема і відповідачам у справі, які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актами зняття показів засобів обліку теплової енергії. Однак відповідачі не виконують належним чином покладений на них обов`язок, не вносять плату за надані та спожиті комунальні послуги. Так, у відповідачів наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2018 року по 30.11.2022 року у сумі 33 457,23 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом вживались заходи для повідомлення відповідачів належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою: АДРЕСА_2 скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з додатками додатками неї рекомендованою поштовою кореспонденцією та роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачами у справі подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заявлені ЛКП «Залізничнетеплоенерго» вимоги заперечили та просили у задоволенні позову відмовити у зв`язку із його безпідставністю, покликаючись на відсутність будь-яких договірних відносин із ЛКП «Залізничнетеплоенерго». Відповідний договір про надання послуг, з приводу яких позивачем заявлено вимоги про стягнення, у передбаченому законом порядку у письмовій формі відповідачами не укладався. Зазначає, що позовну заяву від імені ЛКП «Залізничнетеплоенерго» подано представником із недотриманням вимог щодо оформлення такої, оскільки у позовній заяві відсутні підпис уповноваженого представника на звернення до суду та печатка ЛКП «Залізничнетеплоенерго» як юридичної особи.

Позивач правом подання відповіді на відзив на позовну заяву станом на час ухвалення судового рішення не скористався.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.

Відповідно до вимог Закону України «Про теплопостачання» Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 цього Закону, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), якою є Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.03.2017 р. №342 ЛКП «Залізничнетеплоенерго» переоформлено ліцензії АВ № 597442 на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, АВ № 597443 на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, АВ № 597444 на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, видані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на безстрокові.

Тобто, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» має право надавати та надає теплову енергію, в тому числі і за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію № 1421 від 15.10.2021 року встановлено, що відповідачі у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 ,

Згідно відомості про нарахування та оплату послуг з центрального опалення, плати за послугу з постачання теплової енергії з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що в будинку наявний лічильник опалювання, кількість мешканців квартири АДРЕСА_4 (двоє), заборгованість станом на 11.2022 року становить 33 457,23 грн.

Як вбачається із актів зняття показів засобів обліку теплової енергії Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» вчасно надавались, а споживачі за адресою: АДРЕСА_3 користувались житлово-комунальними послугами центрального опалення у період з листопада 2018 року до листопада 2022 року.

Так, факт надання послуги центрального теплопостачання до будинку по АДРЕСА_3 підтверджується актами від 27.11.2018 року, 28.12.2018 року, 28.01.2019 року, 26.02.2019 року, 28.03.2019 року, 24.04.2019 року 27.11.2019 року, 26.12.2019 року, 26.02.2020 року, 24.04.2020 року, 30.11.2020 року, 28.12.2020 року, 27.01.2021 року, 24.02.2021 року, 29.03.2021 року, 29.04.2021 року, 27.10.2021 року, 29.11.2021 року, 29.12.2021 року, 27.01.2022 року, 30.03.2022 року, 27.04.2022 року.

Стороною відповідачів жодних належних та допустимих доказів протилежного не представлено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Визначення кількості та якості послуги здійснюється відповідно до умов договору: за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії (у разі їх наявності) або дотриманням нормативної температури повітря у приміщеннях (для приміщень, не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії) - для індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

При цьому, як вбачається із долученої до матеріалів справи відомості про нарахування та оплату послуг відповідачі, отримавши послуги з центрального опалення, належним чином не виконали взятих на себе обов`язки із сплати наданих йому послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію.

Статтями 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачанння" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Щодо заперечень відповідачів в частині неналежного оформлення представником позовної заяви із покликанням на відсутність особистого підпису у позовній заяві, а також печатки ЛКП «Залізничнетеплоенерго» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 4, 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Частиною 8 ст. 43 ЦПК України передбачено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Отже, учасники процесу мають можливість обрати зручний для себе спосіб комунікації із судом, в тому числі і для подання процесуальних звернень, а саме: подавати у суди, де працює ЄСІТС, процесуальні та інші документи в електронній формі за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, або засобами поштового зв`язку у паперовій формі.

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувачем є фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Електронний підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що альтернативою звернення учасників справи до суду із, в тому числі позовами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу шляхом направлення на офіційну електронну адресу відповідного суду.

Наведені висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №9901/335/20, постановах Верховного Суду від 10 червня 2020року у справі №226/1863/18, від 03 травня 2022 року у справі №205/5252/19, інших постановах та відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Представником позивача Станько Ю.П. позовну заяву разом із долученими до неї матеріалами було сформовано та подано через систему «Електронний Суд» із підписанням відповідним електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні довірчі послуги» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги

Будь-яких відомостей щодо невідповідності ключа електронного цифрового підпису представника позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» працівниками суду в ході реєстрації позовної заяви не було встановлено.

При цьому, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, а відтак твердження відповідачів щодо невідповідності позовної заяви загальним вимогам оформлення документа не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

В частині покликань відповідачів на безпідставність заявлених позивачем ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про стягнення заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії у зв`язку із відсутністю укладених із позивачем договорів на отримання таких послуг суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У позовній заяві зазначено, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» в загальному та безперешкодному доступі на офіційному веб-сайті Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", як виконавця послуг було опубліковано тексти типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання гарячої води та про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічними договорами приєднання.

Публічні договори приєднання відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ "Про жиитлово-комунальні послуги" вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті договору органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний догвоір з виконавцем комунальної послуги.

У даному випадку співвласниками багатоквартирного будинку рішення про вибір моделі договіорних відносин не прийняли, відтак було укладено типові індивідуальні договори про надання послуг.

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-який формі, якщо вимоги щодо фіорми договору не встановлені законом.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною вважається укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Чинним законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів, від оплати таких послуг.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, відповідно до якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Окрім того, суд також враховує й інші позиції Верховного Суду, який неодноразово у своїх висновках давав оцінку аналогічним за змістом правовідносинам та наголошував, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, зокрема викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року за наслідками розгляду справи № 750/12850/16-ц, постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року за наслідками розгляду справи № 642/2858/16, постанові Верховного Суду від 21 квітня 2020 року за наслідками розгляду справи № 910/7968/19.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання і їх регулювання здійснюється на підставі Типового договору, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надання позивачем, як теплопостачальною організацією, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 , та в тому числі відповідачам в ході судового розгляду справи суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, іншими актами цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що фактично отримавши послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за спірний період відповідачі відповідно мають і обов`язок оплатити вартість таких послуг, однак належним чином не виконали покладений на них обов`язок, внаслідок чого за період з 01.11.2018 року по 30.11.2022 рокуутворилась заборгованість у розмірі 33 457,23 грн, суд приходить до висновку, що заявлені ЛКП «Залізничнетеплоенерго» позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст.141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідачів порівно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі на загальну суму 2 684 грн (2 457 грн сплаченого судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом та із врахуванням сплачених 227 грн судового збору при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу між тими ж сторонами, який надалі було скасовано).

Керуючись ст. 67 ЖК України, ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 274, 275, 279, 264, 265, 268, 274-278 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задоволити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 року по 30.11.2022 року у розмірі 33 457 (тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 23 копійки.

Стягнути порівно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, тобто по 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», місцезнаходження: м. Львів, вул. С. Петлюри, 4 а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ріршення знаходиться у справі № 462/1280/23

Суддя Б.М.Гедз