Ухвала

04 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 453/757/22

провадження № 61-11240ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

24 липня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Горох В. В. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що копію повного тексту постанови апеляційного суду надіслано на його електронну адресу 26 червня 2023 року, на підтвердження чого надає роздруківку розсилки процесуальних документів.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини п'ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведені представником заявника причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення та надані докази на підтвердження вказаних обставин не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Заявником та його представником не надано належних доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Слід зазначити, що за приписами пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що з доданої до касаційної скарги роздруківки розсилки процесуальних документів неможливо достовірно встановити, що дата, яка зазначена у цьому документі, є саме датою доставлення копії постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року на офіційну електронну адресу представника заявника.

Враховуючи викладене, долучений представником заявника документ на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не може вважатись належним доказом дати отримання оскаржуваного судового рішення, а відтак причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Оскільки безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (зокрема, поштовий конверт, супровідний лист суду апеляційної інстанції про надсилання поштової кореспонденції, довідку Львівського апеляційного суду про надсилання згідно з вимогами статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 чи її представника копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 25 травня 2023 року та про отримання чи неотримання ними копії цієї постанови).

Крім того, згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 111, 00 грн.

Проте стосовно розміру судового збору, який має бути сплачений за подання касаційної скарги, Верховний Суд звертає увагу заявника на таке.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 481, 00 грн.

Вимога про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є вимогою майнового характеру, а тому відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовом позивач повинна була сплатити судовий збір за вимогумайнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову.

Згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Проте аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимоги майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна (житловий будинок), право власності на яке просила визнати за нею позивач.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції інформацію про ціну позову, самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості майна, визнати право власності на яке просила позивач.

Ураховуючи викладене, оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 111, 00 грн, то ОСОБА_1 необхідно доплатити різницю судового збору щодо вимоги майнового характеру, визначену відповідно до вимог закону.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, за приписами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов'язково наводитись у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Представник заявника у касаційній скарзі вказує, що підставою касаційного оскарження є необґрунтоване відхилення судом клопотання про витребування доказів, посилаючись при цьому на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Поряд з цим у тексті касаційної скарги є вказівка на те, що судом не було враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 13 січня 2021 року в справі № 466/5766/13-ц, проте таке посилання наведене без взаємозв'язку з конкретним пунктом частини другої статті 389 ЦПК України.

Таким чином, у випадку, якщо касаційна скарга подається також і на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, то заявнику слід чітко вказати про це у скарзі, обґрунтувати (мотивувати) наявність цієї підстави та зазначити постанови Верховного Суду, вяких викладено висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах, що не були враховані в оскаржуваному судовому рішенні.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали, в якій слід уточнити підстави касаційного оскарження та чітко зазначитиконкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, з обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), надати суду інформацію про ціну позову та доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, а також надіслати до суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Гороха Віталія Володимировича неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов