Справа № 750/7747/22
Провадження № 2/750/1295/23
07 серпня 2023 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.
секретаря Дорошенко О.В.
за участі позивача та його представника - ОСОБА_1 , представника відповідача Підгорного К.Є.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрілецька набережна» про визнання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним,
в с т а н о в и в:
15.11.2022 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрілецька набережна» про визнання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним, в якому просить визнати договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.08.2018 року без номеру та 06.09.2019 року за №100/19-01, а також, додаткову угоду №1 від 01.12.2020 року до договору від 06.09.2019 року за №100/19-01 недійсними.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.11.2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрілецька набережна» про визнання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2022 року, залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 07.06.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23.02.2023 року скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.07.2023 року справу прийнято до провадження судді Карапута Л.В. та призначено підготовче судове засідання на 07.08.2023.
07.08.2023 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про відвід судді Карапута Л.В. Відвід судді мотивований тим, що 16.11.2022 року суддею у даній справі було винесено постанову про відмову у відкритті провадження по справі та роз`яснено, що розгляд справи за вказаним позовом відноситься до юрисдикції господарського суду. Дану ухвалу було скасовано постановою Верховного суду від 07.06.2023 року, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що суддя вже висловила свою позицію в даній справі, прийнявши рішення про те, що така справа не може бути розглянута судом загальної юрисдикції, крім того керівник відповідача неодноразово повідомляв про свої зв`язки в суді, тому позивач не довіряє суду, у нього є сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючої судді Карапута Л.В. при розгляді даної справи.
В підготовчому засіданні позивач та його представник заяву про відвід судді підтримали.
Представник відповідача проти відводу судді заперечував.
Розглянувши заяву позивача про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1, 3, 11 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Оскільки заява про відвід надійшла до суду в день судового засідання, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу
Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України, зокрема і у тому випадку, коли є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У «Основних принципах незалежності судових органів» зазначено що «Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з яких би то не було причин». Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 1.10.1982 р., «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо.
Заявником не наведено жодних доводів на підтвердження порушення порядку автоматизованого розподілу справи, та як наслідок заінтересованості судді, упередженості або необ`єктивності судді, у результаті розгляду справи.
За таких обставин доводи заявника не містять посилань на наявність передбачених законом обставин, які є підставами для відводу.
У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставний, а тому у його задоволенні слід відмовити, а заява про відвід судді Карапута Л.В. є такою, що не ґрунтується на законі, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд
у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрілецька набережна» про визнання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Л.В. Карапута