Справа №: 398/2882/21
провадження №: 2/398/172/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" липня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 24.10.2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 16590, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 58274,42 грн. таким, що не підлягає виконанню.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

24.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 16590 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним позивачем з відповідачем 27.08.2006 р. На підставі вказаного виконавчого напису, Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 65312700.

Вказаний виконавчий напис від вважає неправомірним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Так, нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису нотаріуса, встановлений відповідно до Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року із змінами, внесеними Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Крім того, на думку позивача, нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск кредитором строку позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Як одну із підстав визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач наводить те, що розрахунок заборгованості, наданий АТ КБ «Приватбанк» нотаріусу не відповідає дійсності. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості і необхідність її погашення, що є порушенням вимог закону. Крім того, банк має рішення суду в якому зазначена зовсім інша сума заборгованості та юридично стягнення вже відбулося. Пропуск спеціальних та загальних строків позовної давності унеможливлює застосування безспірного вирішення питання шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом, та просить його задовольнити

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надала суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, у якому просив справу розглянути за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк», а також просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, так як між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію за користування кредитом. Відповідач також у відзиві зазначив, що безспірність вимог відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ- не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Представник відповідача вважає, що АТ КБ «Приватбанк» надав нотаріусу усі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок заборгованості, в котрому у повній мірі відображені всі операції Позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконними дії нотаріуса немає. Крім того, відповідач зазначив, що виконавчий напис видавався в межах строку позовної давності, так як вказаний строк переривався шляхом часткової оплати позивачем боргу.

ПОЗИЦІЯ ТРЕТІХ ОСІБ

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі.

Третя особа представник Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але наддав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А. від 18.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2021 року у порядку ст. ст. 149-153 ЦПК України вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, відкритому Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О.

На підставі розпорядження №521-р від 14.09.2021 року керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бєлової А.С., у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 року вказана справа розподілена судді Нероді Л.М.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 06.01.2022 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27.08.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту, згідно з яким позивачу було надано споживчий кредит в розмірі 2847 грн. на строк 24 місяці, що підтверджується заявою позичальника № DNH4KP41200232 від 27.08.2006 р.

24.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 16590 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним позивачем з відповідачем 27.08.2006 р., в загальній сумі 58274, 16 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису, Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 65312700.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що виконавчий напис №16590 від 24.10.2017 року вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору №DNH4KP41200232 від 27.08.2006 р. при цьому, на час вчинення виконавчого напису, кредитний договір не посвідчений нотаріально, не входив до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Вказаний факт доводить те, що між сторонами існує спір щодо наявності заборгованості за кредитним договором №DNH4KP41200232 від 27.08.2006 р,на підставі якого видано оспорюваний виконавчий напис, тому заборгованість по вказаному кредитному договору не є безспірною. При цьому, саме безспірність заборгованості є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, а в даному випадку вказану вимогу не дотримано.

Крім того, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі та не посвідченого нотаріально, що не передбачено чинним законодавством України, тобто позивачем доведено, що виконавчий напис вчинений з порушенням нотаріусом процедури його вчинення та відповідачем на спростування зазначеного не надано жодних доказів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

НОРМИ ПРАВА

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14-ц визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме у частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

На день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суду не надано доказів, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі №158/2157/17.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорювані виконавчі написи нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому вони підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви долучено: копію Договору про надання правничої (правової) допомоги № 05.06 від 16.06.2021 року, копію детального опису від 16.06.2021 року, копію розрахункової квитанції № 066350 від 17.06.2021 року,.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити витрати на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Русланв Олеговича, який вчинено 24 жовтня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 16590, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 58274,42 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство КБ «Приватбанк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ;

треті особи:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 3;

Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , адреса 28000 Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 138.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА