У Х В А Л А

судового засідання

04.08.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Оверко Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву представника відповідача Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького - Саміло Б.Й.про відвід судді Мигаль Г.П. від розгляду цивільної справи №465/3290/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство культури України, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди -

встановив:

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. перебуває цивільна справа №465/3290/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство культури України, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

20.07.2023 року представник відповідача Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького - Саміло Б.Й.звернувся до суду із заявою про відвід судді Мигаль Г.П. посилаючись на те, що на його думку, викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді. Зокрема, вказують на те, що суддею при розгляді справи порушено розумні строки, так як підготовче судове засідання проведено після трьох років перебування справи в провадженні судді, а судові дебати проводяться від грудня 2022 року. Від часу, коли судом призначено судові дебати жодного засідання по справі не відбулось.На підставі п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України просить відвести суддю Мигаль Г.П. від розгляду даної справи.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П. від 20.07.2023 року матеріали цивільної справи №465/3290/17 передано для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддямивід 01.08.2023 року вищезазначену заяву в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, передано судді Мартинишин М.О.

У судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді учасники справи та суддя Мигаль Г.П. не з`явилися, а відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді Мигаль Г.П., дослідивши матеріали справи та в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Вказане узгоджується із Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

З аналізу вище зазначеної норми чинного законодавства, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до вимог ЦПК України головуючий керує судовим засіданням, спрямовуючи судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи з судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

При цьому дії головуючого спрямовані на забезпечення можливості здійснення всіма учасниками процесу їх прав та обов`язків, а особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права, не зловживаючи ними, та виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно із якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність, може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Заява про відвід до задоволення не підлягає, оскільки наведені в ній мотиви не є відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України підставою для відводу судді, оскільки ч. 4 ст. 36 ЦПК України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, твердження сторони щодо упередженості чи необ`єктивності судді у розгляді даної справи, як це відображено у заяві про відвід судді, спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що представником відповідача також не було не наведено та не надано доказів щодо обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Мигаль Г.П. при вирішенні даної цивільної справи.

Відтак, зазначені в заяві про відвід судді, не можуть бути підставою для відводу, а тому враховуючи зміст заяви про відвід та зазначені норми цивільно-процесуального закону, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 247, 258, 261 ЦПК України, -

постановив:

у задоволенні заяви представника відповідача Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького - Саміло Б.Й.про відвід судді Мигаль Г.П. від розгляду цивільної справи №465/3290/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської національної галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство культури України, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Мартинишин М.О.