Справа № 369/9048/21
Провадження № 2/369/689/23
07.07.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.,
за участю секретаря: Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, -
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» (далі ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»), державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Бурлаковою Н.К. від 29 листопада 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3973. Зазначене житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позивача. У власності ОСОБА_1 відсутнє у власності інше житлове нерухоме майно.
Підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності № 41686291 послугувало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57850970 від 26.04.2021 10:17:00, Мурашко Ольга Володимирівна, Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області.
Як вказано в позовній заяві, ОСОБА_1 не надходило та вона не отримувала жодних повідомлень та письмових вимог від іпотекодержателя в розумінні ст. 35 Закону України «Про іпотеку», згоду на відчуження предмету іпотеки позивач також не надавала.
Вважала рішення державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни, на підставі якого відбувся перехід права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», протиправним з наступних підстав.
Проте, як вказано в позовній заяві, Іпотечний договір № 41/3/13/06-НВС від 29.11.2006, не передбачає можливість задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття Іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі у власність предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань.
Крім того зазначено, що відповідно до п. п. 2-3 розділу II Закону України від 13.04.2021 № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014, № 28, ст. 940; 2015, № 43, ст. 386; 2020, № 38, ст. 279; із змінами, внесеними Законом України від 16 вересня 2020 року № 895-ІХ) втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом. Упродовж строку, передбаченого цим Законом для подання заяви про проведення відповідно до пункту 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризації, та упродовж 60 днів після закінчення зазначеного строку забороняється: примусове звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації та набуття іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі у власність предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації.
Отже, як вказано в позовній заяві, рішення державного ресторатора виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57850970 від 26.04.2021, яким було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» прийнято державним реєстратором з порушенням закону.
Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», індексний номер: 57850970 від 26.04.2021, яке прийнято державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольгою Володимирівною; визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», номер запису: 41686291; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідачів.
10.09.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.
29.11.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений Кредитний договір № 41/3/06-НВС від 29.11.2006, згідно пунктів 2, 3 якого Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає його в сумі 45 900,00 дол. США з оплатою по процентній ставці 1,83 процентів річних в строк до 29 листопада 2023 року.
Відповідно до п. 2 Кредитного договору цільове використання кредиту - придбання Нерухомого майна.
Згідно п. 4 Кредитного договору Нерухоме майно (Предмет іпотеки) - Квартира АДРЕСА_3 .
В якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вищевказаним Кредитним Договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір № 41/3/I3/06-HBC від 29.11.2006, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим державним нотаріусом Вишневської міської державної нотаріальної контори Бурлаковою Н.К. зареєстрований за реєстровим № 2-3977.
Згідно умов вищевказаного Іпотечного договору, Позичальник передав в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: АДРЕСА_1 .
Відомості про заміну іпотекодержателя та обтяжувача були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відтак право вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором повністю перейшли до ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції».
Згідно п. 1 Договору про відступлення прав вимоги № 2149/К, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 217, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та договорами поруки, договорами застави, договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - «Права вимоги». Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Станом на дату укладення Договору про відступлення прав вимоги 2149/К від 05 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 217 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» за вищевказаним Кредитним договором сума заборгованості в гривневому еквіваленту складала 1 212 079,72 грн.
18.02.2020 позивачу надсилалась Вимога-повідомлення про усунення порушення зобов`язань та виселення (в порядку ст. ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку»), яка була отримана останньою 03.03.2020 та була проігнорована нею.
Також, зазначено, що позивач в своїй позовній заяві зазначає, що Іпотечний договір № 41/3/I3/06-HBC від 29.11.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим державним нотаріусом Вишневської міської державної нотаріальної контори Бурлаковою Н.К. за реєстровим № 2-3977 не передбачав можливість звернення стягнення на шляхом набуття у власність, що не відповідає дійсності та приписам чинного законодавства.
Так, згідно п. 4.3 вищезазначеного Іпотечного договору при настанні випадків, передбачених п. 4.2. цього Договору Іпотекодержатель за умови додержання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» за 30 календарних днів попереджає Іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконані, Іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: від свого імені продає Майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає Іпотекодавцю згоду на реалізацію Майна третім особам.
Згідно п. 4.4 Іпотечного договору у випадку, коли виконання п. 4.3 цього Договору унеможливлюється діями або бездіяльністю Іпотекодавця, Іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на Майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України, в т.ч. звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.
Як вказано у відзиві на позовну заяву, позивачем в даному разі вчинялася бездіяльність щодо не виселення з іпотечної квартири, не зняття з реєстрації місця проживання, за адресою квартири, не передання всіх приналежностей до квартири іпотекодержателю, в тому числі ключів, правовстановлюючих документів та технічного паспорта згідно Вимоги-повідомлення про усунення порушення зобов`язань та виселення (в порядку ст. ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку») від 18.02.2020 року, яка була отримана Відповідачем 03.03.2020 року та була проігнорована нею.
Так в даній вимозі, як вже зазначалося, 3 пунктом прохальної частини вимагалося добровільно звільнити квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги-повідомлення та передати всі приналежності до квартири іпотекодержателю, в тому числі ключі, правовстановлюючі документи та технічний паспорт.
Вказана вимога не була виконана позивачем, що унеможливлювало продаж ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» предмет іпотеки від свого імені третім особам, з отримання згоди на реалізацію предмета іпотеки третім особам, з отримання згоди на реалізацію предмета іпотеки третім особам позивач, як іпотекодавець, до товариства як іпотекодержателя не зверталася.
Відтак, звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» було проведено в позасудовому порядку на підставі Іпотечного договору, а конкретно застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містилося в п. 4.4. Іпотечного договору та положень ст. ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку з вчиненням бездіяльності Іпотекодавцем, що унеможливлювало продаж ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» предмет іпотеки від свого імені третім особам, згідно п. 4.3. Договору іпотеки.
Також зазначено, що позивач в позовній заяві посилається на порушення державним реєстратором при реєстрації права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті».
Як на обґрунтування своїх вимог посилається на приписи п.п.2.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ.
В той же час, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України Щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ набрав чинності 23.04.2021, в той час як державна реєстрація права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відбулася 21.04.2021 року, в період часу, коли Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втратив законну силу і не діяв.
Так, згідно відомостей офіційного сайту Верховної ради України Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян раїни, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втратив законну силу 21.04.2021 року на підставі Кодексу України з процедур банкрутства № 2597-VIII від 18.10.2018, а відтак посилання позивача в цій частині є необґрунтованими.
Просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» судові витрати.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2023 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений Кредитний договір № 41/3/06-НВС від 29.11.2006, згідно пунктів 2, 3 якого Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає його в сумі 45 900,00 дол. США з оплатою по процентній ставці 1,83 процентів річних в строк до 29 листопада 2023 року.
Відповідно до п. 2 Кредитного договору цільове використання кредиту - придбання Нерухомого майна.
Згідно п. 4 Кредитного договору Нерухоме майно (Предмет іпотеки) - Квартира АДРЕСА_3 .
В якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вищевказаним Кредитним Договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір № 41/3/I3/06-HBC від 29.11.2006, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим державним нотаріусом Вишневської міської державної нотаріальної контори Бурлаковою Н.К. зареєстрований за реєстровим № 2-3977.
Згідно умов вищевказаного Іпотечного договору, Позичальник передала в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: АДРЕСА_1 .
Вищезазначене не заперечувалось сторонами під час судового розгляду.
Відомості про заміну іпотекодержателя та обтяжувача були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відтак право вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором повністю перейшли до ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції».
Згідно п. 1 Договору про відступлення прав вимоги № 2149/К, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 217, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та договорами поруки, договорами застави, договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - «Права вимоги». Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
За приписами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.4.1 вищезазначеного договору іпотеки, укладено між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , зазначено, що за рахунок майна (за умовами договору майном є квартира АДРЕСА_3 ) іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентами, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із простроченням виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, витратами, пов`язаними зі зверненням стягнення на майно, та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору.
Згідно з п.4.2 цього договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або умов договору іпотеки.
Пунктом 4.3 договору іпотеки зазначено, що при настанні випадків, передбачених п. 4.2 цього договору, іпотекодержатель за умови додержання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою не будуть виконані, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таким способів: від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погодженим з ним, від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Пунктом 4.4 цього договору передбачено, що у випадку, коли виконання п. 4.3 договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України, у т.ч. звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.
Згідно з п. 4.5 договору іпотеки реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а в разі звернення стягнення на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріусу - в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку».
Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору.
У ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Суд, проаналізувавши умови договору іпотеки, прийшов до висновку, що можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на об`єкт була гіпотетично дозволена лише після «унеможливливлення діями або бездіяльністю іпотекодавця звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений п. 4.3 договору».
За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинила/або не вчинила дії, які унеможливлювали відповідачу звернути стягнення у спосіб, визначений п. 4.3 договору іпотеки - від свого імені продати майно третім особам і спрямовати отримані кошти на задоволення своїх вимог або надати іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погодженим з ним, від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя.
При чому, суд звертає увагу на те, що в тексті вимоги-повідомленні від 17.02.2020 відповідач вже зазначає про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом «передачі іпотекожержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання іпотекою зобов`язань, в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»», при тому, що така опція, згідно умов іпотечного договору від 29.11.2006, могла стати можливою лише після настання відповідних обставин - унеможливливлення діями або бездіяльністю іпотекодавця звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений п. 4.3 договору.
Проживання/не проживання позивача у спірній квартирі, та її там реєстрація не є підставою для неможливості укладення договору купівлі-продажу.
Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок №1127), визначаються умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Згідно з п. 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Враховуючи вищевикладене, не виконання державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольгою Вікторівною вимог законодавства та не врахування положень Іпотечного договору № 41/3/13/06-НВС від 29.11.2006, суд приходить до висновку, що державну реєстрацію права власності на об`єкт проведено неправомірно, а тому рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», індексний номер: 57850970 від 26.04.2021, яке прийнято державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольгою Володимирівною є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на вказану позивачем квартиру слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон України № 1952), державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. ст. 37 цього Закону; у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Суд не вважає належним способом захисту визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, оскільки згідно вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зареєстровані права на підставі рішення державного реєстратора, яке було скасовано рішення суду, і так припиняються.
Позивач не позбавлений в подальшому права, у випадку невиконання даного рішення, якщо останнє набере законної сили, оскаржувати дії реєстратора, проте на час ухвалення даного рішення задоволення такої вимоги є передчасною.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що погоджується із правовою позицією представника відповідача, про неправомірність застосування норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" до даних правовідносин, оскільки станом на 21.04.2021 (дата прийняття рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції») даний закон втратив чинність на підставі набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства.
Крім того, позивачем не доведено, що квартира АДРЕСА_4 є її єдиним житлом, оскільки пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно було здійснено за конкретно цим об`єктом, а не суб`єктом ОСОБА_1 .
Проте, часткове задоволення позовних вимог було здійснено на іншій, вищезазначеній підставі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з частковим задоволенням позову, враховуючи, що саме юридична особа виступала ініціатором проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на користь позивача судового збору в розмірі 908,00 грн.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1, 33, 35, 36 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 11, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: Державний реєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольга Володимирівна, адреса: Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 15.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя АНДРІЙ ВОЛЧКО