КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-з/824/654/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Гуля В.В. (суддя-доповідач)
суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
за участю секретаря судового засідання - Линок В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат у цивільній справі за апеляційними скаргами голови Державної служби статистики України Вернера Ігоря Євгеновича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Державної служби статистики України Вернера Ігора Євгеновича, Державної служби статистики України про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної служби статистики України Вернера І.Є. №573-к від 08 листопада 2021 року в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Стягнуто з Державної служби статистики України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 08 листопада 2021 р. по день фактичного розрахунку, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача - 1 180,74 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з Державної служби статистики України на користь держави судовий збір у розмірі 1 816 грн.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року стягнуто з Державної служби статистики України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 250 грн.

Не погоджуючись з указаними рішенням та додатковим рішенням, голова Державної служби статистики України Вернер І.Є. подав апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року апеляційні скарги голови Державної служби статистики України Вернера І.Є. залишено без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року залишено без змін.

05 травня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування витрат, в якій остання просила суд ухвалити по справі додаткове рішення та стягнути з відповідачів солідарно понесені позивачем судові витрати у сумі 6 600 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що під час судового засідання, яке відбулось 04 травня 2023 року, до закінчення судових дебатів представник позивача заявив про необхідність розподілу та відшкодування судових витрат, а також про те, що докази їх понесення будуть надані в 5-денний строк, встановлений ЦПК України.

Вказує, що позивачу були надані адвокатські послуги, а саме прийняття участі у судових засіданнях від 27 жовтня 2022 року та від 04 травня 2023 року, на загальну суму 6 600 грн, що підтверджується Актами №503 від 28 жовтня 2022 року та №283 від 05 травня 2023 року, а також рахунками №654 від 20 жовтня 2022 року на суму 3 300 грн та №354 від 04 травня 2023 року на суму 3 300 грн.

10 травня 2023 року Державна служба статистики в особі голови Вернера І.Є. подала до суду клопотання щодо розподілу та відшкодування судових витрат, в якому просила врахувати, що послуги з участі в судовому засіданні 27 жовтня 2022 року представником позивача фактично не були надані, тому відповідна їх оплата у розмірі 3 300 грн є безпідставною.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 навела у заяві щодо стягнення витрат на правничу допомогу, поданій 24 жовтня 2022 року (а.с. 225).

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі №915/294/21).

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у матеріалах справи містяться копії наступних документів: Договору про надання правничої допомоги №197 від 10 листопада 2021 року; Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №197 від 10 листопада 2021 року; Актів надання послуг №503 від 28 жовтня 2022 року та №283 від 05 травня 2023 року, а також рахунків на оплату №654 від 20 жовтня 2022 року на суму 3 300 грн та №354 від 04 травня 2023 року на суму 3 300 грн.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правничої допомоги №197 від 10 листопада 2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Кравець і партнери» в особі голови об`єднання Кравця Р.Ю. та ОСОБА_1 , адвокатське об`єднання зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги.

Вартість послуг за надання правничої допомоги визначається у Додатку №1 до даного Договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін (пункт 4.1 Договору №197 від 10 листопада 2021 року).

У Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №197 від 10 листопада 2021 року сторони погодили вартість послуг на правничу допомогу, зокрема передбачили вартість участі в судовому засіданні (виїзд на судове засідання) на території міста Києва від 3 000 грн.

Згідно Акту надання послуг №503 від 28 жовтня 2022 року виконавцем було виконано наступні роботи (надані такі послуги): судове засідання Київський апеляційний суд від 27 жовтня 2022 року.

За змістом Акту надання послуг №283 від 05 травня 2023 року виконавцем було виконано наступні роботи (надані такі послуги): судове засідання Київський апеляційний суд від 04 травня 2023 року.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Адвокатським об`єднанням «Кравець і Партнери» правнича допомога ОСОБА_1 надавалась у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, вказано чіткий обсяг послуг, наданих позивачу, а саме участь у судових засіданнях від 27 жовтня 2022 року та 04 травня 2023 року.

Разом з тим, як установлено з матеріалів справи та на це посилається відповідач, у судове засідання, призначене на 27 жовтня 2022 року, представники позивача не з`явилися.

Таким чином, зважаючи на те, що Актом надання послуг №503 від 28 жовтня 2022 року передбачено, що виконавцем було виконано наступні роботи (надані такі послуги): судове засідання Київський апеляційний суд від 27 жовтня 2022 року, проте представник у судове засідання на призначену дату не з`явився, відсутні підстави для відшкодування судових витрат у розмірі 3 300 грн за вказану послугу, оскільки така фактично надана не була.

При цьому, стягнення судового збору з відповідачів солідарно законом не передбачено. До того ж, відповідач Вернер Ігор Євгенович є керівником Державної служби статистики України, тобто останній представляє та виступає в інтересах установи, а не самостійно, у зв`язку відповідальність по сплаті судового збору покладається на Державну службу статистики України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку про задоволення поданої заяви частково та ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з Державної служби статистики України на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300 грн.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл та відшкодування судових витрат- задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Державної служби статистики України Вернера Ігора Євгеновича, Державної служби статистики України про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Державної служби статистики України () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 3 300 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник