Справа № 342/568/23
Провадження № 2-о/342/63/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

секретаря судового засідання Малик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою та просить встановити факт її постійного спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що 11 квітня 2023 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Н.Я. Стефурак розглянуто її звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне її мамі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня їй видано письмову відповідь про неможливість заведення спадкової справи, оскільки вона не надала документів на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є уродженкою та жителькою с. Вікно Коломийського (змінено з Городенківського) району Івано-Франківської області. ЇЇ батьками є ОСОБА_4 , 1921 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , 1932 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після одруження заявниця із батьківського будинку в АДРЕСА_2 переїхала у господарство чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 . Впродовж останнього року стан здоров`я мами різко погіршився, у зв`язку з віком та поганим самопочуттям вона потребувала постійного стороннього догляду. З метою забезпечення належного догляду та сталого побуту, навесні 2021 року заявниця забрала маму до свого будинку, що по АДРЕСА_1 . Із вказаного часу заявниця проживала із спадкодавцем однією сім`єю, мали спільний побут (без зміни реєстрації місця проживання мами). За цією адресою заявниця неодноразово здійснювала виклик сімейного лікаря для надання медичної допомоги матері. Сюди ж приносили мамі пенсійні кошти. Поховання мами теж проводила заявниця особисто та за власні кошти.

Встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, так як є необхідним для реалізації її права на спадщину. В досудовому порядку чи в інший спосіб, крім звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, вирішити даний спір заявниця не може. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України, крім неї, немає.

Ухвалою Городенківського районного суду від 19.05.2023 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження.

Судові засідання, призначені на 15.06.2023 та на 13.07.2023, відкладено у зв`язку із неявкою заявниці, яка про дату, час і місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, що стверджується довідками про доставку судових повісток у вигляді SMS-повідомлення на мобільний номер телефону, вказаний нею в заявці на отримання електронних повісток, поданій до суду 18.05.2023 разом із позовною заявою.

13.07.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення вимог, згідно якої заявниця просила встановити факт її постійного спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. Такі висновки викладені в постанові Верховного суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 17 серпня 2021 р. у справі № 910/19210/15.

За приписами ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Крім цього, положеннями ч.5 ст.49 ЦПК України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

13.07.2023 заявниця подала до суду докази направлення копії заяви про збільшення вимог заінтересованій особі.

Суд, у судовому засіданні, прийняв вказану заяву про збільшення вимог до розгляду, яку розцінює як зміну предмету позову.

У судове засідання 02.08.2023 учасники справи не з`явилися.

Заявниця 31.07.2023 подала до суду заяву про розгляд справи без неї, вказавши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа Городенківська міська рада 31.05.2023 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_1 , виданого 02 лютого 1951 р., запис за № 8 від 26 січня 1951 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 04 травня 1969 р. Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що заявниця у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », запис за № 12 від 04 травня 1969 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження.

Згідно списку українських жіночих імен з Вільної енциклопедії ім`я « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 » є спорідненими іменами.

Батько заявниці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 03.02.2004, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.02.2004 Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 465 від 24.06.2021, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24.06.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

До спадкового майна ОСОБА_2 входить земельна ділянка, розташована на території Вікнянської сільської ради в урочищі «Бавки», цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8756 га, що належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 031073, виданого 26.08.2002 Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 , жительці АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, - визначено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, як це визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно матері заявниця звернулася до нотаріуса. Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., розглянувши документи, подані заявницею щодо відкриття спадщини та заведення спадкової справи, повідомила, що вона претендує на майно ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, як дочка та спадкоємець першої черги. За даними Спадкового реєстру станом на 11.04.2023 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відкривалася, зареєстрованих заповітів від імені померлої немає. Оскільки на час відкриття спадщини заявниця не була зареєстрована разом із спадкодавцем, з поданих нею документів факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановити неможливо, тому прийняти у неї заяву про прийняття спадщини та завести спадкову справу після смерті ОСОБА_2 не вбачається можливим. Для визначення додаткового строку, достатнього для подання заявницею заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявниці рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ч.3, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Підпунктами 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_2 ; разом з нею були зареєстровані, але не проживали: правнук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що стверджується довідкою № 3-129, виданою 27.03.2023 Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Із довідки № 3-132, виданої 03.04.2023 Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично з березня 2021 р. проживала у своєї дочки ОСОБА_1 , оскільки по стану здоров`я потребувала догляду та опіки.

Витягом з реєстру Городенківської територіальної громади № 2023/002920314, сформованим 11.04.2023, стверджується, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з 05.04.1977 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася на диспансерному обліку в лікаря ЗПСМ ОСОБА_14 з 2014 р. За останні п`ять років було здійснено виклики: 31.10.2019, 02.04.2020, 24.06.2020 та з весни 2021 р. з приводу надання медичної допомоги на дому. Виклик здійснювалися за адресою перебування пацієнта: АДРЕСА_1 , що стверджується довідками, виданими 29.03.2023 та 19.05.2023 сімейним лікарем комунального підприємства «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Городенківської районної ради Івано-Франківської області Дібровою Д.М.

Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Наведений висновок зробив Верховний Суд у справі№484/747/17 від 10.01.2019.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу заявниці оформити право на спадщину за законом на нерухоме майно спадкодавця. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки судом не встановлено інших спадкоємців першої черги за законом. Чинним законодавством не передбачено іншого (позасудового) порядку встановлення зазначеного факту.

Враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем начас відкриття спадщини необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, іншого порядку встановлення такого факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

- заявниця ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- заінтересована особа Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 77, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2023.

Суддя: Андріюк І. Г.