Справа № 466/4170/23
Провадження № 2/466/1450/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

за участю секретаря Коновал Х.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Черняковського А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ТзДВ «СК «Гардіан» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП

в с т а н о в и в:

25.04.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Гардіан» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТзДВ «СК «Гардіан» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 15636,90 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.08.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Vectra С, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

22 грудня 2020 року на рахунок ОСОБА_2 , Відповідач перерахував 16 948,8грн., відповідно до протоколу огляду транспортного засобу, проведеного страховою компанією, та створеного аварійного сертифікату на його основі.

Проте, Позивачем були понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля.

Згідно акту виконаних робіт від 8 грудня 2020 року, позивач поніс витрати на ремонт пошкодженого автомобіля Opel Vectra у розмірі 62 410 грн.

ОСОБА_2 була подана позовна заява до ТзОВ "Страхова компанія "Гардіан" за участі ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суд м. Львова від 03.05.2022 року у справі №466/3632/21 позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» в користь Позивача недоплачене страхове відшкодування у сумі 39 817грн. 43 коп. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять гривень сорок три копійки).

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.09.2022 року у справі №466/3632/21,

апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року залишено без змін. Вказане рішення було виконано 23.09.2022 року.

Отже, ТзОВ "Страхова компанія "Гардіан" у період з 22.12.2020 року (день перерахування 16948,8 грн.,) до 23.09.2022 року (день набрання законної сили постанови Львівського апеляційного суду у справі № 466/3632/21) мала недоплачене страхове відшкодування у сумі 39 817грн. 43 коп. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять гривень сорок три копійки).

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, ОСОБА_2 , має право на отримання сум інфляційних збитків та 3% річних за весь період прострочення виконання зобов`язання ТзОВ "Страхова компанія "Гардіан".

Позивачем було проведено розрахунок інфляційних збитків та 3% річних за період з 22.12.2020 року по 23.09.2022 року (день фактичного виконання зобов`язання): інфляційні витрати у сумі 13539,21 грн., 3% річних у сумі 2097,69 грн. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Представник позивача Кузьма Х.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечив, підтримавши письмовий відзив, долучений до матеріалів справи. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 28.08.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , та автомобілем Opel VectraC, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП автомобіль позивача Opel Vectra С, отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На день настання пригоди транспортний засіб Opel Vectra C, номерний знак НОМЕР_3 , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АР/4544285 терміном дії з 20.06.2020 року по 19.06.2021 року, виданим Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан».

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 21. 10. 2020 року у справі №466/6916/20 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Аварійного сертифікату № 80-D/74/3, складеного відповідачем на основі протоколу огляду транспортного засобу від 28.08.2020 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 16948,80 грн.

22 грудня 2020р. вищезазначені кошти в розмірі 16948,80 грн. були перераховані на рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №6323 від 22.12.2020 року.

Позивач у подальшому, за власні кошти замовив проведення експертизи для встановлення реального розміру завданої йому матеріальної шкоди.

Згідно Висновку № 162/20 експертного товарознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту автомобіля Opel Vectra, станом на момент його огляду становить 124132,91 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Opel Vectra у цінах станом на момент огляду 09.11.2020 року становить з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля - 56766, 23 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 08.12.2020 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля Opel Vectra становить 62410 грн. 00 коп.

Так, позивачем була подана позовна заява до ТзОВ "Страхова компанія "Гардіан" за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди (різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою).

Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 03.05.2022 року у справі №466/3632/21, позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» в користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 39 817грн. 43 коп. (різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою).

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.09.2022 року у справі №466/3632/21,

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року залишено без змін.

Вказане рішення було виконано відповідачем 04.10.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням №164073 від 04.10.2022 року.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, ТзОВ "Страхова компанія "Гардіан" у період з 22.12.2020 року (день перерахування 16948,80грн.,) до 23.09.2022 року (день набрання законної сили постанови Львівського апеляційного суду у справі №466/3632/21) недоплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 39817грн.43 коп.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон).

Відповідно до статті 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до статей 28, 29 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону (у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, позивачем були дотриманні вищезазначені вимоги чинного законодавства України та була проведена відповідна оцінка пошкодженого належного йому транспортного засобу.

Також суд бере до уваги п. 36.2 ст. 36 Закону, що страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Крім того, відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що: наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.37); стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тобто, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, на винну сторону нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України (ч.41).

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №758/1303/15-ц (пункт 26)).

За ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (пункт 6.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач вказує, що ТзОВ «СК «Гардіан» у період з 22.12.2020 року (день перерахування 16948,80грн.,) до 23.09.2022 року (день набрання законної сили постанови Львівського апеляційного суду у справі №466/3632/21), недоплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 39817грн.43 коп.

Вказані обставини впливають на момент, з якого починається строк нарахування трьох відсотків річних, інфляційних збитків, а за відсутності вказаної інформації відсутні підстави вважати, що відповідач порушив грошове зобов`язання.

При цьому, згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За таких обставин, обов`язок щодо несвоєчасної сплати страхового відшкодування законодавець покладає саме на страховика.

Таким чином суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача пені у відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також трьох відсотків річних та інфляційних втрат згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вказаний висновок суду відповідає висновками Верховного Суду викладеним у постанові від 20.06.2018 по справі № 308/3162/15-ц.

Так, позивачем надано розрахунок індексу інфляції та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що становить: 3% річних за період з 22.12.2020 по 23.09.2022 у розмірі 2097,69грн., інфляційні втрати за період з 22.12.2020 по 23.09.2022 у розмірі 13539,21грн. Відповідачами не спростовано вищенаведений розрахунок.

Отже, враховуючи розмір недоплаченого страхового відшкодування та кількість днів прострочення, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2097,69грн. та інфляційні втрати у розмірі 13539,21грн.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, обставинами, які підлягають доказуванню, щодо розміру витрат сторони позивача на правничу (правову) допомогу, є: обсяг наданих адвокатом в рамках Договору про надання правової допомоги №01/02/21-1 від 01.02.2021, послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті. Такі обставини підтверджуються: Договором про надання правової допомоги №01/02/21-1 від 01.02.2021, Актом від 18.04.2023 про надання юридичних послуг адвокатом Перунов В.В. та Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги №01/02/21-1 від 01.02.2021, на загальну суму 5000грн.

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, вартість фактично наданих для ОСОБА_2 у цивільній справі №466/4170/23 послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13,76,81,82,83,89,95,133,137,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 15636,90 грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 90 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 96.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 серпня 2023 року.

Суддя О. І. Ковальчук