Провадження № 2/734/520/23 Справа № 734/1663/23
У Х В А Л А

про закриття провадження

09 серпня 2023 рокусмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді - Іванюка Т.І.,

з участю: секретаря судового засідання - Ієвлевої О.В.,

представника позивача Гуцалюк Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах,-

в с т а н о в и в:

Військова академія (м.Одеса) звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього витрати на користь позивача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 67 891 грн. 09 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач ОСОБА_1 20.07.2018 на підставі наказу начальника Військової академії (м.Одеса) №374 зарахований курсантом на 1-ий курс навчання Військової академії та на підставі наказу начальника Військової академії від 20.07.2018 №49-РС призначено на посаду курсанта. В подальшому, наказом начальника Військової академії від 27.08.2018 №178 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 27.08.2018 зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Відповідач ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 24.04.2019 №42-РС, згідно рапорту протоколу Вченої ради військової академії №8 від 05.03.2019, солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання» та розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з солдатом ОСОБА_1 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

30.06.2023 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 , у якому він просить закрити провадження у даній цивільній справі, посилаючись на те, що даний спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству оборони України, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні проти клопотання відповідача заперечив, посилаючись на те, що після розірвання контракту з ОСОБА_1 , правовідносини між останнім та Військовою академією не є публічними.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти).

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-ХІІ з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.

За змістом статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міноборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту війсковослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, зокрема, з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням. Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як визначено частиною 1 статті 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року (справа № 362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того у постанові ВП ВС від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 викладені наступні висновки.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Зокрема статтею 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовців, яке визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином спір про стягнення з військовослужбовця витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, стосується одного з чинників соціального захисту військовослужбовця і відповідно належить до юрисдикції адміністративного суду.

Зважаючи на суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин, справа за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі не відноситься до юрисдикції загального суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

закрити провадження у цивільній справі за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах.

Роз`яснити сторонам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя