Справа № 355/368/23
Провадження № 2/355/347/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у кому вказала, що з 26. 10. 2016 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Баришівського районного суду від 23. 02. 2022 року шлюб між ними розірвано, та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Неповнолітня дитина ОСОБА_2 має статус дитини інваліда дитинства з діагнозом: ДЦП геміпаретичної форми, ІІ рівень GMFCS, ІV рівень за MACS F.70 F.84; системне недорозвинення мовлення ІІ рівня; дизартрія; структурна епілепсія у вигляді фокальних припадків у стадії ремісії; внутрішня постгеморагічна гідроцефалія.

Дитина спостерігається у ДЗ «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України».

Спеціалістами центру дитині рекомендовано: індивідуальна програма реабілітації за моделлю «Тандем - партнерство» згідно з рішенням МОЗ України від 17. 04. 1998 року, масаж № 10 курсами 3-4 рази на рік; лікувальна фізкультура постійно, плавання, терапія лівої руки; бімануальний тренінг; ортопедична корекція (оперативне лікування); санаторно -курортне лікування; навчання у умовах НРЦ; розвиток навичок спілкування; розвиток дрібної моторики; організація домашнього розвивального та ігрового середовища; артикуляційні вправи та логопедичний масаж; розвиток розуміння зверненого мовлення; розвиток активного мовлення; спостереження у ортопеда; продовження прийому ПЕП; повторний курс реабілітації у центрі.

На здійснення цих рекомендацій вона витрачає значні кошти, які не покриваються сплачуваними відповідачем аліментами.

Протягом 2022- 2023 років вона витратила на придбання ліків, медичних препаратів та товарів, проходження консультацій та комплексного курсу реабілітації 24 608,45 грн.

На її прохання відшкодувати 50% цієї суми відповідач відмовився, тому вона просить стягнути з нього на її користь 12 304,22 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він ніколи не відмовлявся від надання допомоги хворій дитині, але усі кошти на лікування і реабілітацію сина у медичних закладах, про які вказує позивачка, надавалися державою безкоштовно, і вона не витрачала на це свої кошти.

Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Баришівського районного суду від 23. 02. 2022 року шлюб між сторонами розірвано, і стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Позивачка зазначила, що неповнолітній ОСОБА_6 має статус дитини інваліда дитинства з діагнозом: ДЦП геміпаретичної форми, ІІ рівень GMFCS, ІV рівень за MACS F.70 F.84; системне недорозвинення мовлення ІІ рівня; дизартрія; структурна епілепсія у вигляді фокальних припадків у стадії ремісії; внутрішня постгеморагічна гідроцефалія, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Баришівським УПСЗН Київської області, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми 027/о, медичним висновком ДЗ «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України».

Частини 1, 2 ст. 185 Сімейного кодексу України передбачають, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Позивачка зазначила, що вона протягом 2022- 2023 року витрати на лікування дитини 24 608,45 грн., з яких 12 304,22 грн. просить стягнути з відповідача.

Проте як вбачається з наданих відповідачем Договорів, укладених між Управлінням соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області та ТОВ «Міжнародний центр реабілітації та нейрофізіології» на протязі з 2021 - 2022 років вказаний центр надавав реабілітаційні послуги для ОСОБА_3 , оплату за які здійснювала держава в особі УПСЗН Броварської РДА Київської області.

Так, згідно договору № 47 від 05. 09. 2022 року вартість послуг склала 25 000 грн., надання послуг підтверджено Актом про надання послуг та калькуляцією їх вартості, а здійснення оплати підтверджено копією платіжного доручення від 21. 09. 2022 року.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З квитанцій, наданих позивачкою, не вбачається того факту, хто саме сплачував грошові кошти за ліки, на підставі яких лікарських рекомендацій, та на лікування кого саме вони були придбані.

Враховуючи, що дитина, яка є інвалідом і потребує додаткових витрат на лікування, отримує вказане лікування за кошти держави, а не за власні кошти позивачки, а інші витрати не доведені належними і достатніми доказами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 12,13,80,81,258-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10. 08. 2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко