Справа № 629/7393/21
26 червня 2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Свержевської В.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 із своїм сином ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.12.2005 року згідно з розпорядженням Лозівського міського голови №454/23, є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Між ОСОБА_1 , з усної згоди ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 01.06.2018 року укладено Договір оренди приміщення строком на один рік до 01.06.2019 року (п.6 Договору), відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 вселився 01.07.2018 року у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживав до 25.06.2019 року.
За домовленістю між сторонами відповідач був зобов`язаний у якості орендної плати відповідно до пункту 9 Договору, та розділу «Особливі умови договору», сплачувати щомісячно 1000,00 грн. та комунальні послуги за вказану квартиру протягом усього періоду користування.
Згодом позивачці стало відомо, що відповідач не сплачував комунальні послуги, пояснюючи це тяжким матеріальним становищем.
Щоб уникнути стягнення боргу, позивачка у повному обсязі самостійно сплатила наявну заборгованість за комунальні послуги.
25.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 склав у приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. заяву, за реєстровим №721, в якій підтвердив, що у період із 01.07.2018 по 25.06.2019 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Цією заявою він повідомляє всім, кого це стосується, що він зобов`язується сплатити заборгованість за користування ним комунальними послугами у вищезазначеній квартирі у строк до 25.08.2019 року.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Янєва Л.А. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.2005 року, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,11).
01.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір оренди приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).
Відповідно до п.6 вказаного договору термін оренди складає один рік - до 01.06.2019 року.
Згідно із п.9 договору орендна плата на місяць складає 1000,00 гривень.
Пунктом 11 вказаного договору оренди передбачено, що комунальні послуги сплачуються орендарем, відповідно до рахунків відповідних організацій (а.с.12-13).
25.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 склав у приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. заяву, за реєстровим №721, якою підтвердив, що у період із 01.07.2018 по 25.06.2019 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
За змістом вказаної заяви ОСОБА_2 зобов`язався сплатити заборгованість за користування ним комунальними послугами у вищезазначеній квартирі у строк до 25.08.2019 року (а.с.14).
Утім, у вказаний строк відповідачем не було сплачено заборгованість за користування комунальними послугами.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Згідно ч.2 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно з вимогами ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положення ст.628 ЦК України визначають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України також закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Що стосується стягнення з відповідачки понесених витрат на правничу допомогу позивачем, то слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховується: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, надано договір про надання правової допомоги від 10.06.2021, ордер та повноваження представника, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 10.06.2021 року та копію квитанції про сплату послуг за договором про надання правової допомоги у розмірі 3000,00 грн..
Таким чином, із відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн..
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись положеннями статей 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя