Справа № 243/1891/20
Провадження № 2/243/205/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

з участю: секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 10 березня 2016 року між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В.. та зареєстрований за № 1119, 1120.8, 1121.9. Відповідно до п. 13 Спадкового договору на відповідача ОСОБА_2 покладається обов`язки повністю утримувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 забезпечувати їх харчування, медикаментами, одягом, доглядом, необхідною допомогою, сплачувати комунальні послуги та зберігати в їх безоплатному користуванні нерухоме майно.

В порушення вимог договору ОСОБА_2 не виконувала в повному обсязі свої зобов`язання, а саме: не купувала ліки, не готувала їжу, не займалася прибиранням будинку тощо. Фактично ОСОБА_2 заявлялася 1-2 рази на тиждень, але умови спадкового договору не виконувала. Всі ліки, продукти харчування,одяг, сплату комунальних послуг ОСОБА_1 здійснювала за власні кошти.

Просить суд розірвати Спадковий договір, укладений 10 березня 2016 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Бігуном В.В.., зареєстрований в реєстрі №1119, 1120.8, 1121.9.

В судове позивач ОСОБА_1 та її представники адвокат Керанчук В.Б., який діє на підставі Ордеру, серія ДН №119005 від 27.02.2020 року та адвокат Зубанов І.О., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1113081 від 20 червня 2023 року, не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Фальченко І.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1010031 від 20 березня 2020 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 14 червня 2023 року до суду надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутності, у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно зст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 10 березня 2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрований за № 1119.

За вказаним договором, п.1 вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 після своєї смерті передають у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 приймає у власність нерухоме майно - житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що відносяться до нього, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий № :01:002:0868, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язується виконувати розпорядження відчужувачів, визначені даним договором.

Пунктом 2 договору визначено, що відчужуваний будинок належить відчужувачам в рівних частках кожному.

Відповідно до п. 13 вище вказаного спадкового договору, за згодою сторін, на ОСОБА_2 покладаються обов`язки повністю утримувати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , забезпечувати їх харчуванням, медикаментами, одягом, доглядом, необхідною допомогою, сплачувати комунальні послуги та зберігати і їх безоплатному користуванні нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2021 року, актовий запис № 415, у зв`язку з чим Ухвалою суду закрито провадження у справі в частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Разом з тим, за змістом п.20 спадкового договору зазначено, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які є предметом цього договору, виникає у ОСОБА_2 з моменту смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 або одного з них.

Пунктом 21 цього договору визначено, що після смерті відчужувачів та / або одного з них цей договір підлягає обов`язковій державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Бігун Віталій Валерійович про тлумачення умов спадкового договору, в якому просила суд про тлумачити спадковий договір від 10.03.2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з одного боку та ОСОБА_2 , з другого боку, який посвідчений приватним нотаріусом Бігуном В.В., а саме пункт 20 договору таким чином: у разі смерті одного з відчужувачів до набувача переходить право власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, що належали померлому відчужувачу. Інша 1/2 частка залишається у власності другого відчужувача до його смерті та переходить набувачеві після смерті другого відчужувача.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2021 року №234/10529/20 позовні вимоги ОСОБА_2 про тлумачення умов спадкового договору задоволені.

Постановою Донецького апеляційного суду від 06 квітня 2021 року Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2021 року №234/10529/20, скасовано та у задоволенні вимог ОСОБА_2 про тлумачення умов спадкового договору відмовлено та зазначено, що «з п. 1 Спадкового договору вбачається, що після своєї смерті Відчужувачі передають у власність Набувачу, а набувач приймає після смерті Відчужувачів у власність наступне нерухоме майно: житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що відносяться до нього, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий № :01:002:0868, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язується виконувати розпорядження виконувати розпорядження відчужувачів, визначені даним договором. Пунктом 2 договору визначено, що відчужуваний будинок належить відчужувачам в рівних частках кожному ( ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого Слов`янським міськкомунгоспу 10.04.1972 на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради депутатів трудящих від 29.03.1972, а ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.1984) та відчужувана земельна ділянка належить відчужувачам в рівних частках на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН№ 000005 від 05.03.1997.

Так, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін тлумачення спадкового договору у спосіб, запропонований позивачем та задоволений рішенням суду першої інстанції, не відповідає дійсному волевиявленню відчужувачів за цим договором, а тому розширеному тлумаченню, ніж визначено у п. 1 Спадкового договору не підлягає.»

Таким чином, виходячи зі змісту п.1 Спадкового договору ОСОБА_1 має право заявляти вимоги щодо скасування Спадкового договору до всього майна в цілій його частині, оскільки пунктом 1 Спадкового договору передбачено, що Відчужувачі передають у власність Набувачу, а набувач приймає мано за спірним Спадковим договором після смерті Відчужувачів.

Так, п. 23 та 24 Договору передбачено, що цей договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень та судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

З Договору №06-53/480 від 19.03.2017 року «Про надання соціальних послуг», укладеного між Комунальною установою «Територіальний центр соціального обслуговування Слов`янської міської ради Донецької області» та ОСОБА_1 , вбачається, що Територіальний центр з 19 вересня 2017 року зобов`язався надавати ОСОБА_1 соціальні послуги безкоштовно.

Згідно до індивідуального плану №02-11/382 надання соціальної послуги догляд вдома, ОСОБА_1 отримувала з 19 вересня 2017 року наступні послуги: закупівля та доставка продуктів харчування, ліків промтоварів; допомога в приготування їжі; прибирання помешкання: косметичне прибирання, вологе прибирання, миття вікон (одного вікна); оплата комунальних послуг; розвішування білизни; прасування білизни; заміна постільної білизни; допомога в купанні; допомога по господарству; внесення дров до хати.

Також ОСОБА_1 до суду надано чеки з придбання продуктів харчування та облік витрат, які вона здійснювала самостійно за свої кошти.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами, а саме Договором №06-53/480 від 19.03.2017 року «Про надання соціальних послуг», що ОСОБА_2 не виконувала умови п.13 Спадкового договору, які передбачають повне утримання відчужувачів майна, забезпечування їх харчуванням, медикаментами, одягом, доглядом, необхідною допомогою, сплачувати комунальні послуги та зберігати і їх безоплатному користуванні нерухоме майно.

Крім того, на витребувану судом інформацію, Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за № 91-35523/18/23 від 28.07.2023 надав відомості, в яких зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 березня 2022 року здійснила перетин державного кордону України в пункті пропуску «Ужгород», напрямок «Виїзд».

Дана інформація також підтверджує факт невиконання ОСОБА_2 умов та обов`язків п.13 Спадкового договору.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль 61 здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»(Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконуються умови спадкового договору, а саме: ОСОБА_2 не забезпечує ліками позивача, не купує їжу не готує їй їжу, не пере білизну та не здійснює за ним догляд. Всі ці обов`язки по догляду за позивачем здійснює соціальний робітник.

Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, суд приймає до уваги пояснення позивача, щодо невиконання умов п. 13 Спадкового договору ОСОБА_2 , а саме те, що відповідач не забезпечує ОСОБА_1 ліками, продуктами харчування, не надає послуг з прибирання оселі, приготування їжі, прання білизни, тощо, оскільки вони не спростовані відповідачем ОСОБА_2 та підтверджені належними доказами по справі а саме: Договором №06-53/480 від 19.03.2017 року «Про надання соціальних послуг» та наданими позивачем чеків на придбання продуктів харчування.

Частинами 1 та 3 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ч. 1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1303 ЦК України визначено, що відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа.

Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа.

Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1304 ЦК України).

Згідно з ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до ч. 1 ст.1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження.

Вимогами ст.1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, по справі встановлено, що відповідач обов`язки покладені на нього п. 13 спадкового договору не виконує, а тому вказаний договір згідно ч. 1 ст.1308 ЦК України підлягає розірванню судом на вимогу відчужувача у зв`язку із невиконанням набувачем його розпоряджень.

Відповідно до п.1 Спадкового договору передбачено, що Відчужувачі передають у власність Набувачу, а набувач приймає мано за спірним Спадковим договором після смерті Відчужувачів.

Таким чином, суд приходить до переконання про розірвання Спадкового договору, укладеного 10 березня 2016 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Бігуном В.В.., зареєстрованого в реєстрі №1119, 1120.8, 1121.9, оскільки до умов цього договору мано передається у власність ОСОБА_2 за спірним Спадковим договором після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 509, 526, 610, 626, 627, 651, 1302 - 1308 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 - 265, 273, ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору - задовольнити повністю.

Розірвати Спадковий договір, укладений 10 березня 2016 року між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрований в реєстрі за №1119, 1120.8, 1121.9.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва