Справа № 202/9225/23
Провадження № 2/202/2097/2023
26 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
представника позивача - Юріної В.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
22 травня 2023 року позивач в особі представника засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що 06.08.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №512/0517. Відповідно до договору № 512/0517 від 06.08.2020 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 128 000 грн., на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05 серпня 2025 року, зі сплатою за користування ним 56 процентів річних. Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 6387,15 грн.
Банк виконав у повному обсязі свої зобов`язання перед позичальником, надавши відповідачу кредит.
Відповідачем не дотримано умови укладеного Договору, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, що відповідно змушує позивача звернутися до суду з позовною заявою. Станом на 01.05.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 112 089,72 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 106142,30 грн.; проценти за користування кредитом 5711,03 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 3,80 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 81,37 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 8,59 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 142,63 грн.
За цих підстав банк просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 112 089,72 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою судді від 24 травня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_2 всудовому засіданні позов підтримала з наведених в позові підстав та просила суд позов задовольнити. .
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався в судове засідання за своїм зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзив на позов не надав. Враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №512/0517 від06 серпня 2020 року.
Відповідно до п.2.1 Договору, Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п.2.2 Договору, Кредит надається в загальному розмірі 128000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 05 серпня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлений згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п.2.4.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в Договорі ставка є фіксованою.
Згідно з п.3.3.3. Договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 6387,15 грн. шляхом внесення коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до черговості визначеної цим договором.
Перший ануїтетний платіж Позичальник сплачує до 06 вересня 2020 року, в подальшому не пізніше 06 числа кожного місяця.
Відповідно до п.3.9.3.2 Договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних обставин: прострочення виконання зобов`язання Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та /або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.
Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Вирішуючи спір між сторонами щодо стягнення вказаних сум, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вказує у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов Договору про споживчий кредит №512/0517 від 06.08.2020 рокузаборгованість станом на 01.05.2023 р. складає 112089,72 грн., в тому числі заборгованість за основним боргом (кредитом) 106 142,30 грн.; проценти за користування кредитом 5 711,03 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 3,80 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 81,37 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 8,59 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 142,63 грн.
Приймаючи до уваги, що відповідач порушив строки повернення кредиту, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, банк скористався правом дострокового повернення кредиту, що передбачено Договором, отже позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 106142 грн. 30 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 5711,03 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором банк правомірно нарахував до стягнення з відповідача три проценти річних на прострочену суму боргу та процентів за користування кредитом у сумі 3,80 грн. та 81,37 грн. відповідно та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування у сумі 8,59 грн. та 142,63 грн. відповідно, які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.
Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 2684 грн. 00 коп.
Керуючись: ст. ст. 525, 526,530, 610,625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,13,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено 31.07.2023 року.
Суддя Л.П. Слюсар