Справа № 752/1190/20
Провадження № 2/752/530/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Палєщук М.А.,

розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: акціонерне товариство «Універсал банк» про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

у січні 2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, в якому просить зобов`язати відповідача скасувати арешт з нерухомого майна, накладений постановами ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Вимоги позову, які в подальшому уточнила, обґрунтовані тим, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 .

03.04.2008 року між нею та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме зазначеної вище квартири. Договір було укладено в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за двома кредитними договорами № 061-2008-980 та № 061-2008-981. На майно було накладено іпотечне обтяження. В грудні 2019 року між ОСОБА_1 та Банком було досягнуто згоди щодо можливості врегулювання заборгованості у зв`язку з чим боржницею отримано інформаційну довідку з Державного реєстру.

З вказаної довідки позивачка дізналася, що 01.10.2009 року державним виконавцем Голосіївського РВДВ м. Києва Кузьменко Л.М. на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2009 року про забезпечення позову третьої особи - ОСОБА_2 до ТОВ «Агентство нерухомості «Магнат Рієлті» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3, 02.10.2009 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та яка нібито належить ТОВ «Агентство нерухомості «Магнат Рієлті».

Вважає, що зазначена постанова винесена помилково оскільки вона не є стороною чи/або боржником у зазначеному виконавчому провадженні, але саме вона є власницею квартири АДРЕСА_2 .

Вказане ВП № НОМЕР_3 завершено 09.10.2009 року.

Одночасно існують ще арешти та інші заборони на рухоме та нерухоме майно позивачки, які були накладені в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 ВДВС Печерського РУЮ у м. Києва. У подальшому це виконавче провадження було передано на виконання ВДВС Голосіївського РУЮ м. Київ, яким виносились наступні постанови: постанова № 615/8 від 17.03.2011 року; постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 376/8 від 17.12.2012 року; постанова № 615/8 від 17.03.2011 року. Постанова про арешт майна боржника від 14.02.2014 року, постанова про арешт рухомого майна боржника від 27.01.2015 року, постанова про арешт майна від 25.11.2015 року у ВП № НОМЕР_2, видані ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

У подальшому з урахуванням дії мораторію на звернення стягнення на єдине житло боржника виконавчі провадження були завершені, але арешти на вказану вище квартиру та заборона його відчуження, а також арешт та заборона відчуження іншого нерухомого та рухомого майна боржника в ЄДР заборон відчуження рухомого та нерухомого майна залишилися не скасованими. Перелічені вище обтяження були накладені на іпотечне майно вже після підписання договору іпотеки від 03.04.2008 року та реєстрації іпотеки, а тому позивач просить суд про їх зняття.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 27 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 49).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дадіверіна Л.І. надіслала до суду клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог щодо зняття арешту на квартиру відповідно до постанови серії АА № 184318 від 02.10.2009 року та вилучення з Державного реєстру речових прав цього запису.

Ухвалою від 17 червня 2021 року у межах розгляду цивільної справи № 752/1190/20-ц зобов`язати: Голосіївський РВДВС м. Київ надати засвідчену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3; Печерський РВДВС м. Київ надати засвідчену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Відповідачі та третя особа явку представників не забезпечили, правом подачі відзиву та заперечень на позов не скористалися.

Ухвалою від 5 грудня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 138).

Справа неодноразово відкладалась.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представники третіх осіб до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не надали.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що 3 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ «Універсал Банк» укладено два кредитні договори № 061-2008-980 та № 061-2008-981 (на споживчі потреби) (а.с. 21-32). За умовами даних договорів забезпеченням виконання зобов`язань позичальника щодо погашення кредитів, сплати процентів та інших платежів та штрафних санкції, є іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

3 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки (нерухомого майна-квартири), згідно з яким іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру загальною площею 46,40 кв.м., житловою площею 23.80 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 квітня 2004 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом КМНО за реєстровим номеом1786-К.

Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в Комунальному підприємстві «КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 30 квітня 2004 року за реєстровим № 34475 в реєстровій книзі № 177-128 (а.с. 17).

Право власності ОСОБА_1 на зазначену вище квартиру підтверджується також довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № КВ-2019 № 50188 від 23.12.2019 року (а.с. 33)

Відповідно до інформаційної довідки № 191541830 від 04.12.2009 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек на квартиру накладено обтяження № 6938738: заборона на нерухоме майно;

постановою № 615/8 від 17.03.2011, винесеною ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві з метою забезпечення виконання рішення суду, накладено обтяження № 11007530: арешт нерухомого майна (а.с. 36).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2018 року на майно ОСОБА_1 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено такі типи обтяження: арешт нерухомого майна, реєстр. № 11007530 на підставі постанови № 615/8 від 17.03.2011 року; арешт нерухомого майна, реєстр. № 13395771 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження № 376/8 від 17.12.2012 (відмітка про перенесення запису: 16.10.2013 № 2907900);

арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 4725356 (спеціальний розділ) на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 14.02.2014;

арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 13081061 (спеціальний розділ) на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ВП № НОМЕР_2 від 25.11.2015 (а.с. 39).

Листом Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві № НОМЕР_3/3 від 28.03.2023 повідомлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 156).

Листом Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві № НОМЕР_2/04 від 02.03.2023 повідомлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2, розпочате на підставі виконавчого листа виданого Печерським районним судом м. Києва 30.07.2010 по справі № 2-1813/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 1620469,69 грн. 28.03.2016 державний виконавець, керуючись п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна. Виконавчий документ направлений стягувачу. Наразі виконавчий лист до Відділу повторно не пред`являвся, на виконанні не перебуває, інформація щодо його місцезнаходження відсутня (а.с. 157).

Зазначені виконавчі провадження були знищені у зв`язку зі спливом строків зберігання таких справ.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Фінактив» уклали договір про відступлення права вимоги № 64/20 за яким ТОВ «ФК «Фінактив» набуло прав вимоги та стало Новим Кредитором за: Кредитним договором № 061-2008-980 та Кредитним договором № 061-2008-981, у тому числі і за всіма додатковими угодами, що були укладені між первісним кредитором - ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та позичальником ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ТОВ «ФК «Фінактив» б/н від 29.06.2023 року на предмет іпотеки, що був забезпеченням виконання зазначених вище кредитних договорів було звернуто стягнення у позасудовому порядку та передано у власність ТОВ «ФК «Фінактив». Питання щодо заборгованості врегульовано. На даний час ОСОБА_1 будь-яких непогашених зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фінактив» не має.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України № 606-Х1У у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час подання позову) визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до частини п`ятої статті 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику.

Іпотека, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 3 зазначеного Закону:

- у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;

- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що в разі, коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги, а факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 910/4772/17.

Оскільки ТОВ «ФК «Фінактив», який є правонаступником стягувача і сторони виконавчого провадження ПАТ «Універсал Банк», надав відомості, що не має кредитних зобов`язань до позивача, арешт майна боржника ОСОБА_1 перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує законні права їх власника майна, щодо вільного розпорядження майном.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи позивача, та взявши до уваги, те, що жодного виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_1 в провадженні відділу не перебуває, а відтак потреби в арешті не існує, а наявність обтяжень (арештів) порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 13, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: акціонерне товариство «Універсал банк» про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме з: квартири АДРЕСА_1 , накладені постановою № 615/8 від 17.03.2011, обтяження № 11007530; постановою № 376/8 від 17.12.2012, реєстр. № 13395771, винесені ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме з: квартири АДРЕСА_1 , накладені постановою№ 42079453 від 14.02.2014, № запису про обтяження: 4725356 (спеціальний розділ); постановою № ВП № НОМЕР_2 від 25.11.2015, номер запису про обтяження: 13081061 (спеціальний розділ) винесені ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записи: від 30.03.2011 за №11007530, дата та час державної реєстрації 30.03.2011 11:06:52; від 17.12.2012 за №13395771 дата та час державної реєстрації 17.12.2012 17:06:27, (дата перенесення 16.10.2013 16:25:17); від 19.02.2014 за № 4725356, дата та час реєстрації: 19.02.2014 15:15:30; від 02.02.2016 за № 13081061, дата та час реєстрації: 02.02.2016 10:07:22 про арешт нерухомого майна, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зняття арешту з нерухомого майна, що накладений постановою серії АА № 184318, виданою 02.10.2009 ВДВС Голосіївським РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави б/н від 21.09.2009 року, реєстраційний номер обтяження: 9115869 та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого запис від 02.10.2009 за № 9115869, дата та час державної реєстрації 02.10.2009 17:03:57, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г.Плахотнюк