Справа № 573/1146/23
Номер провадження 2-о/573/47/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2023 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білопільська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

04.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що на його утриманні перебуває дитина його дружини від першого шлюбу - малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, важливо розуміти, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої в порядку окремого провадження, встановлені у ст. 318 ЦПК України, згідно з якою в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що батько малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання сина, що є доводами на підтвердження наявності підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина.

Зважаючи на наведене, подана заява не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження в цивільній справі, оскільки законодавством визначено певний порядок вирішення цього питання та передбачено право на оскарження в судовому порядку саме відмови відповідного органу чи уповноваженої особи у встановленні такого факту або позбавлення батьківських прав у випадку ухилення батька від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини.

Зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що заявник прагне встановити в суді факт для захисту соціальних гарантій та представництва дитини в соціальних службах. Але доказів того, що будь-яка із заінтересованих осіб порушує, не визнає чи оспорює права заявника, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, до вказаної заяви, заявником надано не було.

Доказів, які б підтверджували існування складнощів в отриманні зазначених заявником соціальних гарантій суду надано не було. Також ОСОБА_1 не надано доказів відповідної відмови компетентних органів у вирішенні вищевказаних питань за відсутності судового рішення.

Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не вказує чому інтереси власної дитини не може захищати його мати.

Тому суд вважає, що вимога про встановлення факту того, що на утриманні заявника перебуває дитина його дружини від першого шлюбу, не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника. Вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про оскарження дій чи рішень щодо відмови компетентних органів у наданні соціальної пільги або незабезпечення соціальними гарантіями, а не в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що юридичний факт, про встановлення якого просить заявник, не може бути встановлений у порядку окремого провадження, а тому у відкритті провадження в даній справі необхідно відмовити.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 186, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білопільська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя