Справа № 338/737/23
Провадження № 22-ц/4808/998/23
Головуючий у 1 інстанції Решетов В. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.

суддів: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду в складі судді Решетова В.В., постановлену 03 липня 2023 року в смт. Богородчани Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що з 06 березня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилось троє дітей. Внаслідок різних характерів та поглядів на життя їхні відносини не склались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Подальше спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам обох сторін.

03 липня 2023 року ОСОБА_2 подав клопотання про надання строку для примирення.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 03 липня 2023 року сторонам надано строк для примирення три місяці до 02 жовтня 2023 року та зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що суд не врахував заперечення щодо надання сторонам строку для примирення та не заслухав її думку з цього питання, а також фактичних взаємин подружжя. Разом з тим шлюбні відносини між ними носять формальний характер та суперечать її інтересам. Позивачка вже 4 роки разом з дітьми проживає за кордоном та не спілкується з відповідачем. Представник ОСОБА_1 вважає, що подальше перебування в шлюбі суперечить її особистим інтересам. Натомість матеріали справи не містять доказів щодо наміру відповідача відновити сімейні стосунки.

Посилається на частину сьому статті 240 ЦПК України, відповідно до якої зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення є правом, а не обов`язком суду. Тому просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 2 статті 353 ЦПК України).

В силу вимог частини першої статті 367 ЦПК України законність ухвали в частині надання сторонам строку для примирення, апеляційний суд не перевіряє. Відтак, враховуючи положення статті 353 ЦПК України, оскаржувана ухвала переглядається в апеляційному порядку лише в частині зупинення провадження.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За приписами частини сьомої статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про надання сторонам спору строку для примирення, та зупиняючи при цьому провадження у даній цивільній справі до закінчення строку для примирення, виходив із приписів вищезазначених норм права, які регламентують дані правовідносини. Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім`ю, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою збереження шлюбу сторонам необхідно надати строк на примирення, на термін, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

При цьому необхідно вказати, що суд першої інстанції визначив не гранично допустимий строк на примирення, який становить шість місяців, а менший - три місяці.

Крім того, надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу. Незгода з цим позивачки, про яку вона вказує в апеляційній скарзі за наявності клопотання іншого з подружжя, яка бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Пунктом четвертим частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом четвертим частини першої статті 251 цього Кодексу,- до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки пункту четвертого частини першої статті 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Строк, на який зупинено провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу не розглядаються апеляційним судом, оскільки на цій стадії процесу оцінка доказів та обставин справи судом не проводиться, а такі питання суд вирішує під час ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, ухвала постановлена судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене підстав для скасування ухвали Богородчанського районного суду від 03 липня 2023 року не встановлено.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду від 03 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Луганська

Є.Є. Мальцева