Справа № 635/5085/23
Провадження № 2-о/635/94/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області Київський відділ у місті Харків про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України станом на 24.08.1991. В обґрунтування заяви зазначає, що він народився в с.Пролетарське Зміївського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати, ОСОБА_2 постійно проживала на території України та померла в 2016 році. В 1990 році отримав неповну середню освіту в Пересічанській середній школі Дергачівського району Харківської області с.Пересічне. З 1990 року по 1992 рік навчався у Дергачівській вечірній (змінній) школі Дергачівської районної ради Харківської області. Одночасно з навчанням у Дергачівській вечірній (змінній) школі Дергачівської районної ради Харківської області працював слюсарем-сантехніком у санаторії Бермінводи. Станом на 27.01.1992 перебуває на обліку призовників у Дергачівському районному комісаріаті Харківської області, є військовозобов`язаним. 21.12.2022 звернувся до ГУ ДМС України у Харківській області Київського відділу у місті Харкові із заявою про видачу паспорта громадянина України, однак через втрату паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року було роз`яснено необхідність встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Іншим шляхом, ніж судовим, підтвердити такий факт він не має можливості. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи Київського відділу у м.Харкові ГУ ДМС України у Харківській області Р.Лалаян у відзиві на заяву просила прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту на розсуд суду, справу розглянути без участі представника заінтересованої особи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.

Ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч. 1 статті 8, статті 21, ч. 1 статті 24 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 статті 3 Закону України "Про громадянство України").

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до п.п. "а" п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За наведених вище обставин, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився в с. Пролетарське Зміївського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , актовий запис №17.

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 постійно проживала на території України та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .

В 1990 році ОСОБА_1 отримав неповну середню освіту в Пересічанській середній школі Дергачівського району Харківської області с. Пересічне, що підтверджується копією свідоцтва про неповну середню освіту серія НОМЕР_3 .

В період 1990 - 1992 рр. ОСОБА_1 навчався у Дергачівській вечірній (змінній) школі Дергачівської районної ради Харківської області, що підтверджується копією довідки №32 від 08.02.2022.

Одночасно з навчанням у Дергачівській вечірній (змінній) школі Дергачівської районної ради Харківської області ОСОБА_1 працював слюсарем-сантехніком у санаторії Бермінводи, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_4 та копією особової картки № НОМЕР_5 .

Згідно довідки №1/175 від 15.09.2022, виданої начальником Харківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримкм Харківської області С.Сіроусом, станом на 27.01.1992 ОСОБА_1 знаходився на обліку призовників у Дергачівському районному комісаріаті Харківської області та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_6 , виданого на ім`я ОСОБА_1 18.08.2022.

Як вбачається із листа ГУ ДМС України у Харківській області Київського відділу у місті Харкові, ОСОБА_1 21.12.2022 звертався до ГУ ДМС України у Харківській області Київського відділу у місті Харкові із заявою про видачу паспорта громадянина України, однак через втрату паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, йому було, зокрема роз`яснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та пройти процедуру набуття громадянства України.

З огляду на наведене, суд вважає, що заявником були надані суду належні та допустимі докази його постійного та безперервного проживання на території України до та на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24.08.1991.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі, шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, дата 24.08.1991 пов`язана із датою проголошення незалежності України та надає право особам, які проживали на цей період на території України, отримання громадянства України, а встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України нового зразка (ID-картки).

Керуючись ст. 8 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 12, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області Київський відділ у місті Харків про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пролетарське Зміївського району Харківської області, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Харківського районного суду Харківської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Т.П.Даниленко