Справа № 458/668/23
УХВАЛА

08.08.2023 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні та догляді, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні та догляді, у якій просить встановити факт перебування її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацездатної за віком, інваліда II групи з 14 липня 2023 року на повному утриманні та під постійною опікою громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є її племінником, у зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я та повною втратою працездатності.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 20.07.2023 року, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І.

Предметом заяви є встановлення факту перебування на утриманні та догляді.

08.08.2023 року через канцелярію Турківського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про повернення заяви у зв`язку з її відкликанням.

Дослідивши зміст поданої заяви приходжу до висновку, що заяви підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Особа, яка звернулася в суд, діючи самостійно, відповідно до вимог ст.ст.13,49 ЦПК України, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.185 ЦПК України, суддя повертає заяву, якщо позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про відкликання позовної заяви.

Беручи до уваги те, що провадження в справі не відкрито, а заявниця подала письмову заяву про відкликання заяви, чим реалізувала надане їй законом право, тому суд вважає, що заяву необхідно їй повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,175,185,258-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про повернення її заяви про встановлення факту перебування на утриманні та догляді задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні та догляді повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 08.08.2023 року.

Суддя Р.І. Ференц