У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частинпро скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин від 24.06.2020, прийняте за результатами розгляду рапорту старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 від 08.06.2020 про внесення змін до облікової справи у зв`язку з народженням онуки та оформлене підпунктом 1.6. протоколу №28 від 24.06.2020;

- зобов`язати відповідача поновити його на квартирному обліку у гарнізоні м. Київ при об`єднаній житловій комісії військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин з 28.04.1992 з внесенням відповідних відомостей до його облікової справи.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.02.2023 до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ухвалою суду від 28.3.2023 прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог в редакції заяви від 28.03.2023, а також залучено до участі у справі в якості співвідповідача об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин.

06.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин.

03.08.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, в якому представник, посилаючись на правову позицію Верховного суду, викладену у постанові ВП ВС від 08.06.2022 у справі №362/643/21 (14-32цс22), просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також вирішити при цьому питання щодо повернення позивачу сплаченого ним судового збору.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на наведене суд розглянув справу за відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, визначення публічно-правового спору наведено у пункті 2 частини 1 статті 4 КАС України, відповідно до якої під таким розуміється спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; такою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Під суб`єктом владних повноважень у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового.

В обґрунтування поданого клопотання про закриття провадження у справі представник позивача посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №362/643/21 (14-32цс22), у якій Велика Палата відступила від існуючої практики щодо цивільної підсудності справ аналогічної категорії.

Зокрема, у пункті 66 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Приймаючи до уваги вищезазначене, із урахуванням змісту та предмету позовних вимог у даній справі, суд вважає обґрунтованими твердження представника позивача ОСОБА_2 , наведені у його клопотанні про закриття провадження у справі від 02.08.2023, про те, що даний спір підлягає розгляду адміністративним судом відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду із вищевказаним позовом позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. відповідно до фіскального чеку ФН від 01.07.2021.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що судом закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачеві.

На підставі наведеного, керуючись п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений ним при подачі позову до Подільського районного суду міста Києва.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі міста Києва повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 908,00 грн., який було сплачено за фіскальним чеком ФН від 01.07.2021.

В частині закриття провадження у справі ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В частині повернення судового збору ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Ковбасюк