УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

в с т а н о в и в:

21 червня 2023 року заявниця звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця та зняти арешт з нерухомого та рухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 55730290, виданий 07 лютого 2018 року, номер запису про обтяження 24907945, вид обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: все рухоме майно окрім автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, днз НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 23.06.2023 року зазначену скаргу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Суд, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові докази дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних та приватних виконавців визначено як Законом України «Про виконавче провадження», так і відповідними положеннями процесуальних кодексів, які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Зі змісту скарги встановлено, що заявник звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України щодо оскарження дій та рішень державного виконавця, вчинених при виконанні постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року у справі №3/760/6049/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної фіскальної служби України Київської митниці суми боргу у розмірі 1485867,00.

Враховуючи, що державним виконавцем здійснювалося примусове виконання судового рішення, ухваленого в порядку КУпАП та МК України, а не за результатами розгляду цивільної справи, тому вимоги ОСОБА_1 не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, скаржником не правильно обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки у порядку визначеному ст. 447 ЦПК України може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК України.

У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи викладене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою на дії та рішення державного виконавця, встановивши, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186, 260, 261, 353-355, 477 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір