РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

В травні 2023 законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який після смерті залишив заповіт, згідно якого все своє майно, в тому числі і земельну ділянку згідно державного акту на право власності на землю серії І-ВЛ № 023393 площею 886 м.кв, що розташована по АДРЕСА_1 та 68/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за тією ж адресою заповів ОСОБА_1 , 2006 року народження.

Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до суду із зазначеним позовом.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 886 м.кв, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на землю серії І-ВЛ № 023393 та 68/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 які він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Законний представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВЛ № 023393, ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 886 м.кв для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.06.1994 року Володимир-Волинською держнотконторою р№1-632, виписки з інвентаризаційних матеріалів від 23.11.2015 року за Вих. № 1323, технічного паспорта, ОСОБА_3 належало 68/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 11.06.2015 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-670, ОСОБА_3 усе своє майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, яке буде йому належати на день його смерті, на яке за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори № 02-31 від 29.12.2022 року, законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього.

Право ОСОБА_1 , як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.177, 178, 328, 331, 346, 1217-1218, 1258, 1262, ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 886 м.кв, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на землю серії І-ВЛ № 023393 та 68/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 які він успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна Пустовойт