Справа № 697/881/23
Провадження № 2/697/347/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 серпня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу.

У зв`язку з винесеним рішенням Канівським ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження.

У 2019 році ОСОБА_1 отримав другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК.

Надалі ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_4 . Від спільних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася донька ОСОБА_5 . Наразі пара чекає народження другої дитини.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 не в змозі сплачувати такий розмір аліментів, що присуджений рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016, оскільки після винесення рішення суду в нього: 1) значно погіршився стан здоров`я; 2) у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він не має іншого доходу, окрім пенсійних виплат; 3) відбулася зміна сімейного стану народилася дитина та наразі (весною 2023 року) народиться друга дитина.

Враховуючи вказані обставини, а саме: погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та зміна в нього сімейного стану у зв`язку з народженням дитини, вважає, що слід зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього з 1/4 частини на 1/8 частину усіх видів доходу (заробітку).

Просить суд зменшити розмір аліментів, що присуджені рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 та стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши новий розмір аліментів 1/8 частини усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 ; відкликати з Канівського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, що виданий на виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.43).

Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Бовшику М.Ю.

Представник позивача - адвокат Бовшик М.Ю. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 у справі № 697/2120/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.10.2016 і до повноліття дитини (а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.07.2021 вбачається, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.04.2023 вбачається, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_6 (а.с.91).

З акту фактичного проживання від 10.11.2022, засвідченого керуючим справами виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області вбачається, що жителі будинку АДРЕСА_1 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 2016 року по даний час (а.с.16).

З довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках Серія 12 ААА № 054094 від 16.08.2022 вбачається, що у ОСОБА_1 ступінь втрати працездатності у відсотках становить 70% (а.с.13).

З довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ № 640178 від 16.08.2022 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново (а.с.14).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № від 07.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі: січень-лютий 2022 року 4061,40 грн., березень-червень 2022 року 4237,35 грн., липень 2022 року 4260,60 грн., серпень 2022 року 6117,52 грн. (а.с.17).

Крім того, з індивідуальної відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України Форма ОК-7 вбачається, що ОСОБА_1 з 2019 року по 2021 рік періодично працював та отримував заробітну плату (а.с.18-20).

Також до матеріалів справи долучено копії виписок з медичної картки, виписок з історії хвороби гр. ОСОБА_1 (а.с.21-34).

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, але ці обставини підлягають доказуванню. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц (провадження № 61-21056св18).

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 по справі № 565/2071/19 дійшов висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Водночас, зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. За результатами розгляду справи судом касаційної інстанції зроблено висновок про не підтвердження погіршення майнового стану позивача, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, оскільки навпаки було встановлено збільшення доходів останнього, у зв`язку із чим позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилися ще дві дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, 16.08.2022 позивачу ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, ступінь втрати працездатності у відсотках становить 70%.

Відповідно до положень статті 1 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Статтею 7 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

У свою чергу пунктом 27 Постанови КМУ від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» передбачено, що підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, суд зазначає, що інвалідність ІІ групи, яка встановлена позивачу у справі, свідчить про тяжку хворобу в особи, адже її встановлюють у разі суттєвих втрат здоров`я в людини, що призводить до істотних обмежень у її життєдіяльності та, зокрема, у можливості здійснювати трудову діяльність під час хвороби, яка призводить до встановлення відповідної групи інвалідності.

Надані позивачем докази дають підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позивача, як платника аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий, сімейний стан, у порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки він утримує двох малолітніх дітей від другого шлюбу, позивач хворіє, втратив працездатність на 70 %, являється інвалідом ІІ групи, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, а також те, що позивач, який є частково працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати свою дитину від першого шлюбу, суд дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов висновку, що розмір присуджених до стягнення аліментів за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 може бути зменшено з 1/4 частини усіх видів доходу позивача до 1/6 частини його заробітку, з огляду на те, що такий їх розмір буде відповідати як інтересам сторін по справі, так і вимогам розумності і справедливості, а також буде необхідним, достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Вказаний розмір аліментів відповідатиме балансу інтересів сторін у вигляді належного рівня майнового стану відповідача та достатнім рівнем утримання і майнового забезпечення дітей позивачем. Крім того, зазначений розмір аліментів також не призведе позивача до скрутного матеріального становища.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачував судовий збір у розмірі 1073,60 грн., так як звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", як інвалід ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №640178 від 16.08.2022.

Відповідач є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судові витрати (судовий збір у розмірі 1073,60 грн.) необхідно компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 у справі № 697/2120/16-ц на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, визначивши подальше стягнення аліментів в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили відкликати виконавчий лист виданий на виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2120/16-ц від 31.10.2016.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Б . К . Скирда