Справа № 203/19/21
Провадження № 2/0203/47/2023
УХВАЛА

20 квітня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , видане на підставі розпорядження ВАТ «ДМ3 ім. Петровського» № 2697-П від 29.01.1999 року;

- скасувати рішення №2095825 від 16.06.2017 року, винесене реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жука В.М. про реєстрацію майнових прав на вказану квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20.06.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі правочинів за №380;

- скасувати рішення №35773344 від 20.06.2017 року, винесене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

На виконання ухвали суду від 11.02.2021 року про залишення позовної заяви без руху, 03.03.2021 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій просить суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , видане на підставі розпорядження ВАТ «ДМ3 ім. Петровського» №2697-П від 29.01.1999 року;

- скасувати рішення №2095825 від 16.06.2017 року, винесене реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В.М., про реєстрацію майнових прав на вказану квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20.06.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі правочинів за №380;

- скасувати рішення №35773344 від 20.06.2017 року, винесене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_3 ) в порядку спадкування;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

12.03.2021 року позивач подала до суду уточнений позов, в якому просить суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , видане на підставі розпорядження ВАТ «ДМ3 ім. Петровського» №2697-П від 29.01.1999 року, та скасувати рішення №2095825 від 16.06.2017 року, винесене реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В.М., про реєстрацію майнових прав на вказану квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20.06.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі правочинів за №380, та скасувати рішення №35773344 від 20.06.2017 року, винесене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (який є титульним власником на момент подання позовної заяви) та його спадкоємців ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Разом з позовом позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 16.01.2021 року була повернута заявнику, оскільки не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України.

15.02.2021 року позивач повторно подала до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 17.02.2021 року була повернута заявнику, оскільки не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України.

03.03.2021 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд: забезпечити позов шляхом встановлення заборони на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , укладений 20.06.2017 року, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (правонаступник після смерті ОСОБА_3 ).

Ухвалою суду від 05.03.2021 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі та заборонене відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (правонаступник після смерті ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: №101.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року було частково задоволено клопотання представника відповідача-4 про витребування доказів та визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання в цивільній справі та витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ) відомості щодо перетину кордону України з відмітками про дати перетину: громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 (російською мовою « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданий 01.06.2010 року Відділенням по району Орєхово-Борісово Північне ОУФМС Росії по місту Москві в ПАО, код підрозділу 770-039 (мова оригіналу російська мова); адреса зареєстрованого місця проживання на території Російської Федерації: АДРЕСА_2 ; індивідуальний код: НОМЕР_2 ), за період з 01.01.2017 року по 06.12.2022 року включно, визнана обов`язковою явка позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання для надання особистих пояснень по суті спору, у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.

Чергове підготовче засідання було призначене судом на 20.04.2023 року.

Учасники справи у чергове підготовче засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання.

До початку підготовчого засідання 20.04.2023 року представник позивача подав до суду письмову заяву про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що ухвалою суду від 06.12.2022 року була визнана обов`язковою явка позивача у судове засідання. Проте на теперішній час йому невідоме місце перебування ОСОБА_1 , зв`язок з нею відсутній, у зв`язку з чим неможливо забезпечити явку позивача у судове засідання. Також представник позивача просив суд розглянути його заяву про залишення позову без розгляду за відсутності сторін.

20.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про розгляд заяви представника позивача про залишення позову без розгляду за її відсутності та просила суд задовольнити її. Також представник відповідача просить суд вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, що були застосовані судом в рамках розгляду справи.

Інші учасники справи не повідомили суд про причини неприбуття у підготовче засідання, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавали.

Суд, з урахуванням положень ст. ст. 43, 128, 158, 189-200, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув заяви представників сторін за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення її без розгляду.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим розгляд позовної заяви по суті, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача та залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду регулюється ст. 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Зі змісту ст. 142 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» видно, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду питання про повернення судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення.

Відповідно до ч. 1, частин 4-10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Аналіз викладеної вище норми ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що застосовані заходи забезпечення позову можуть бути скасовані ухвалою суду, зокрема, у випадку залишення позову без розгляду, про що суд зазначає у відповідному судовому рішенні.

Суд зазначає, що ст. 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на викладене, враховуючи позиції сторін, вимоги ЦПК України, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2021 року в цивільній справі, підлягають скасуванню шляхом скасування заборони відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (правонаступник після його смерті ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Керуючись ст. ст. 13, 142, 158, 257, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року в цивільній справі №203/19/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (правонаступник після його смерті ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Роз`яснити позивачу, що залишення без розгляду позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва