Справа № 485/502/23
Провадження № 2/485/167/23
08 серпня 2023 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
У червні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс" (далі - ТОВ ФК "Сіроко Фінанс") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати із сплати судового збору та надання юридичних послуг, загальною сумою 6073,60 грн.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені.
Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи заперечень не має.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Треті особи про причини неявки суд не повідомили.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
18 травня 2021 року ОСОБА_2 уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила приізвище на Гіщак , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).
23 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Химичем О.М. відкрито виконавче провадження №67635451 з виконання вказаного виконавчого напису, в рамках якого звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, арешт коштів боржника та стягнення винагороди приватного виконавця.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5).
У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).
З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач у позові зазначив, що заборгованість, яка була подана відповідачем нотаріусу не була безспірною.
На підтвердження своїх доводів позивач заявив клопотання про виттребування у приватного нотаріуса матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису. Разом з тим, згідно наказу Міністерства юстиції України від 12 вересня 2022 року №3832/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальної діяльністю, видане Міністерством юстиції України 24.04.2009 року за №7322 на ім`я ОСОБА_3 , анульовано. Як слідує з листа вих.№1909/01-21 від 06 липня 2023 року Київського міського державного нотаріального архіву, станом на 05 липня 2023 року приватний нотаріус Сазонова О.М., нотаріальна діляьність якої припинена, не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання.
Відповідач у свою чергу на спростування доводів позивача не надав суду доказів того, що подав приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису та що дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем такого розміру, який зазначено у виконавчому написі.
Матеріалами справи не підтверджено отримання позивачем будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «ФК «Сіроко Фінанс» чи приватного нотаріуса.
Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача.
Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача та підлягають задоволенню.
За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем судових витрат позивач надала суду договір про надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_4 від 12 квітня 2023 року, тобто особою яка не є адвокатом, та квитанцію про оплату послуг на суму 5000 грн.
Разом з тим, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)).
Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу не доведений, а тому не підлягає стягненню з відповідача.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн за подання позову.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141,263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс" витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який обчислюється з дати складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Повне судове рішення складено 08.08.2023 р.