Ухвала

01 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 593/270/22

провадження № 61-9578ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування наказу, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування наказу, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано наказ суб`єкта господарювання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 12 жовтня 2021 року № 22 про звільнення ОСОБА_2 з роботи.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді продавця роздрібної торгівлі у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Стягнуто з суб`єкта господарювання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 середній заробіток час вимушеного прогулу за період часу з 09 жовтня 2021 року до 24 травня 2023 року у розмірі 118 794,66 грн за вирахуванням сум податків та зборів та 3 000 грн моральної шкоди.

Постанову суду апеляційної інстанції в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у розмірі 6 020 грн допущено до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 10 липня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 рокускасувати та залишити в силі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2023 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 904/2882/18, від 24 вересня 2019 року у справі № 922/1151/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, від 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 334/8910/18 та від 02 листопада 2022 року у справі № 465/5514/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 не зазначаєщодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У клопотанні, включеному до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року до закінчення касаційного провадження, оскільки на виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 15 червня 2023 року відкрито виконавче провадження та до неї будуть застосовані заходи примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року може призвести до невідворотних наслідків.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування наказу, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року.

Витребувати з Бережанського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 593/270/22.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 01 вересня 2023 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 травня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник