Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1615/23
Провадження № 2/945/758/23
УХВАЛА

31 липня 2023року Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська Електропостачальна компанія» про погашення боргів,підключення до електромережі,закриття виконавчого провадження , -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023року на електронну адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська Електропостачальна компанія» про погашення боргів,підключення до електромережі,закриття виконавчого провадження.

Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Також, відповідно до ч. 8 ст.14ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст.14ЦПК України суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі.

Положеннями ч. 8 ст.43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Водночас п. 15.1 п. 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 9901/335/20 (провадження № 11-361заі20) та у постанові від 01 липня 2021 року у справі №9901/76/21.

Зокрема, у постанові від 1 липня 2021 року по справі № 9901/76/21, Велика Палата ВС зазначила,що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Верховний суд виходив із того, що «надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Заявник надіслав позов не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а електронною поштою з використанням електронного цифрового підпису скаржника. Отже, матеріали позовної заяви не містять відомостей про підписання документа електронним цифровим підписом із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на позовну заяву з використанням підсистеми «Електронний суд». Тож КАС ВС дійшов висновку про те, що заявник використав спосіб звернення до суду, який не передбачений чинним процесуальним законодавством».

Також, згідно пункту 1 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України №17 від 02.03.2018) передбачено, що обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Дана позовна заява надіслана позивачем на електронну пошту суду з підписом АЦСК лише ОСОБА_3 , а не через використання системи «Електронний суд, при цьому відсутній підпис ОСОБА_2 ,яка також є позивачем.

Отже, судом встановлено, що формування заяви у підсистемі «Електронний суд» не здійснено, а докази перевірки електронного цифрового підпису із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву саме з використанням підсистеми «Електронний суд»,позивача ОСОБА_2 відсутні.

При цьому, позивач не був позбавлений можливості направити відповідну заяву у паперовому вигляді, підписану власноруч, поштовим зв`язком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підписана належним чином.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України у разі якщо позовну заяву не підписано, така заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Про відсутність підстав вважати, що позовна заява оформлена відповідно до вимог чинного законодавства свідчать і правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2022року. Велика Палата Верховного Суду не вбачає порушення у цій справі права на доступ до суду у зв`язку з поверненням позову. Таке повернення зумовлене недотриманням позивачем положень у частині вимог до оформлення позовної заяви та не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Отже, відсутність особистого підпису позивача ОСОБА_2 на такій позовній заяві цілком обґрунтовано дає підстави суду стверджувати про недотримання вимог, які є необхідними для реалізації права на звернення до суду, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

Відтак, позовну заяву необхідно повернути позивачу та роз`яснити, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Повернення судом заяви з огляду на її не підписання належним чином та надання позивачам права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано частиною другою статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Керуючисьст.149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська Електропостачальна компанія» про погашення боргів,підключення до електромережі,закриття виконавчого провадження- повернути позивачам.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський