КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №754/5082/23 Головуючий у 1 інстанції: Гринчак О.І.

Провадження №22-ц/824/11971/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

03 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 21.04.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 21.04.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Судовий наказ, виданий Деснянським районним судом міста Києва у справі №754/5082/23 від 21.04.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано.

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 19 червня 2023 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 рокупро відмову у видачі судового наказу та постановити нову ухвалу, якою судовий наказ від 21.04.2023 у справі № 754/5082/23 залишити в силі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно з судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2020, який фактично було видано 15.10.2020 стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2020 року, проводилося лише до досягнення найстаршою дитиною, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Вказує, що виходячи із змісту постанови та дати її прийняття вбачається, що боржник ОСОБА_2 , усю заборгованість за аліментами фактично виплатив у грудні місяці 2021 року, у зв`язку з чим виконавче провадження ВП № 64015926 було закрито не в липні місяці 2021 року на підставі п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а лише в грудні місяці 2021 року на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі.

Не погоджується з висновками суду про те, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 64015926, адже воно не підтверджене жодним із наявних в матеріалах справи доказів, не відповідає фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства України і беззаперечно спростовується наведеними в поясненні від 01.06.2023 pоку обґрунтуваннями та документальними доказами.

24 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якій він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2020 у справі №754/12553/20 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з частиною третьою статті 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм свідчить, що стягувач аліментів може звернутися з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, якщо один з них досяг повноліття.

Зміст вказаної норми регламентує, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тобто, стягувач аліментів або платник аліментів може після досягнення одним з дітей повноліття може звернутися з позовом до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей. У випадку, якщо з таким позовом ніхто не звернувся, то аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви боржника ОСОБА_2 про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу від 21.04.2023 у справі № 754/5082/23 та про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини, оскільки із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення у неї безспірного права грошової вимоги, а саме права на звернення із заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , з огляду наявність судового наказу від 30.09.2020 у справі №754/12553/20, який на момент звернення із даною заявою перебував на виконанні.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п`ята статті 183 СК України).

Аналогічні за змістом положення містяться й у пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (частина перша статті 170 ЦПК України).

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частини сьома-восьма статті 170 ЦПК України).

Разом з тим апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно роз`яснив стягувачу її право на звернення до суду із позовною заявою про визначення розміру аліментів в загальному порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують на прийняте судом рішення не впливають.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належіть залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року- без змін.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко