Справа № 344/2026/23
Провадження № 2/344/1354/23
У Х В А Л А

20 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бородовського С.О.,

секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні користування та розпорядження транспортним засобом, -

В С Т А Н О В И В:

в провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

20.04.2023 в судовому засіданні задоволено клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 .

20 липня 2023 року представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала до суду клопотання про закриття провадження в справі, з тих підстав, що предметом позовних вимог є усунення перешкод в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження транспортним засобом марки Acura (Акура), модель MDX, 2008 року випуску, чорного кольору, тип транспортного засобу універсал В, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом скасування розшуку, вжитого приватним виконавцем Витвицьким В.В. у виконавчих провадженнях №68772385, №70203451. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач - ОСОБА_1 зазначає про те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2022 року у справі №344/16144/19, яка набрала законної сили 21 листопада 2022 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі №344/161/44 за позовом АТ «Банк Львів» правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАХІД-ФІНАНС ГРУП», яке надалі відступило свої права ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави. Згідно з вищезазначеною ухвалою суду в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 по кредитному договору №2008/1/50 від 17.10.2008 року, забезпеченого заставою транспортного засобу, припинено право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб автомобіль марки «Acura MDX», 2008 року випуску, чорного кольору, тип ТЗ легковий універсал-В, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , право власності на зазначений транспортний засіб передано ОСОБА_1 . Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі №344/16144/19 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року скасовано, справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду. Постанова набрала законної сили 22 червня 2023 року. Таким чином, відсутній предмет спору у справі.

Сторони провадження в судове засідання не з`явились, клопотань щодо відкладення розгляду справи учасниками не подано, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки сторін повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за їх відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідну сторону.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 255 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття провадження у справ.

Зокрема, згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 2-364/12.

Суду не надано жодних доказів та підстав вважати, що предмет спору був відсутній на момент звернення з даним позовом до суду.

Зазначені аргументи в заяві про закриття провадження, викладені представником третьої особи скоріше слугують запереченням проти позову по суті, аніж підставами для закриття провадження.

Обґрунтованість чи необґрунтованість позову, достатність доказів суд оцінює під час розгляду справи по суті шляхом ухвалення відповідного рішення.

За таких обставин, клопотання про закриття провадження є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні клопотання про закриття провадження - відмовити.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.