Справа №442/681/23
Провадження №2-о/442/44/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю присяжних Сливича А.Я., Наконечного О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи органу опіки і піклування Дрогобицької міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною і призначення над нею опікуна,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад заяви про встановлення факту смерті особи.

Заявник ОСОБА_1 02.02.2023 звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із заявою у порядку окремого провадження, в якій просить суд ухвалити рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним. Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та здатності усвідомлювати ним значення своїх дій і керувати ними.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 являється двоюрідним зведеним братом ОСОБА_3 , які разом проживають із матір`ю, однак заявник фактично ним опікується. Батько ОСОБА_3 помер у віці 36 років, що стверджується свідоцтвом про смерть. Мати визнана непрацездатною з лютого 2015 року. ОСОБА_3 згідно висновку лікарсько - консультативної комісії від 29.01.2015 дійсно хворіє шизофренією на органічному ґрунті з кататоноподібним синдромом. Стан здоров`я його поступово погіршується. В нього появилися проблеми зі сном, знизилась працездатність, зросла втома, а також став дратівливим. Внаслідок душевної хвороби ОСОБА_3 потребує догляду та встановлення над ним опіки.

У призначене судове засідання з`явився ОСОБА_1 , а також його представник - ОСОБА_2 , які обоє заяву підтримали, просили таку задовольнити у повному обсязі з підстав, що у ній були викладені. .

Заінтересована особа органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області у призначене судове засідання забезпечила явку уповноваженого представника - ОСОБА_4 , яка проти задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення недієздатній особі опікуна не заперечувала, вважала таку підставною й обґрунтованою.

Заяви та клопотання учасників справи.

21.02.2023 через канцелярію суду надійшло подання від опікунської ради при виконкомі Дрогобицької міської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над братом ОСОБА_3 ..

02.03.2023 надійшла заява від представника заявника - ОСОБА_2 про отримання копій ухвали про відкриття провадження та призначення судово - психіатричної експертизи.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 08.03.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 20.02.2023 о 11 год..

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2023 призначено судово - психіатричну експертизу над ОСОБА_3 , а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2023 поновлено провадження по справі. Справу призначено до розгляду у судове засідання на 24.07.2023 о 10 год..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі.

Судом також були задоволені заява представника заявника та клопотання представниці заінтересованої особи про розгляд даної справи за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Батько ОСОБА_3 помер у віці 36 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.04.2008.

Родинний зв`язок заявника і ОСОБА_3 підтверджується їх свідоцтвами про народження, в яких зазначено спільну матір - ОСОБА_5 ..

Відповідно до висновку ЛКК №44 від 29.01.2015 дійсно хворіє шизофренією на органічному ґрунті з кататоноподібним синдромом.

Із довідки Львівського обласного центру МОЗ України серії ЛВА № 382121 від 04.04.2008 вбачається, що ОСОБА_3 визнаний інвалідом з дитинства першої підгрупи «А» безтерміново. Потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

Відповідно до медичного висновку від 26.11.2022 за № 76 ОСОБА_3 хворіє двобічною сенсоневральною туговухістю Ш ст. (Н90,6).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта Львівського філіалу судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» № 339 від 14.04.2023 встановлено, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі недиференціойованої шизофренії у розумово відсталої особи. За своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки.

Норми права та розсунення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Згідно з ч. 1ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

За змістомст.63ЦК України опіку на або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст. 64 ЦК України).

У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи № 545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 , недієздатним, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над ним слід встановити опіку.

Так як призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки у такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а у даному конкретному випадку, забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, то недієздатному ОСОБА_3 , задля забезпечення повноцінного здійснення ним своїх прав, слід призначити опікуна.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Оскільки заявник ОСОБА_1 просить призначити його опікуном свого недієздатного брата ОСОБА_3 , тобто надав на те свою передбачену у ст. 63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено, то цього заявника слід призначити опікуном свого недієздатного брата.

За таких наведених вище обставин справи вимоги заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення недієздатній особі опікуна, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

За замістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною у розмірі 5 379 грн. 40 коп. та встановлення над недієздатною особою опіки, та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 299-300 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи органу опіки і піклування Дрогобицької міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною і призначення над нею опікуна, - задовольнити.

Визнати недієздатним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування учасників справи.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: орган опіки і піклування Дрогобицької міської ради; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26307196.

Суддя Роман КОВАЛЬ

Присяжні: Андрій СЛИВИЧ

Юрій НАКОНЕЧНИЙ