Єдиний унікальний номер судової справи: 473/4020/17
Провадження № 22-ц/812/868/23 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

07 серпня 2023 року м. Миколаїв справа № 473/4020/17

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Калашник А.О.,

без участі учасників справи належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2023 року, постановлену у складі головуючого судді Лузан Л.В., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 949, 70 грн та судові витрати 1072 грн.

01 червня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» або Товариство) звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 28 квітня 2020 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA- EA-2020-03-25-000011-b між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №2233/К, в тому числі за кредитним договором, укладеним 20 червня 2013 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчому листі, виданому Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області у справі №473/4020/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2013 року №003-14061-200613 на загальну суму 32 949, 70 грн та судових витрат 1 072 грн.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2023 року закрито провадження у справі за заявою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави передбачені пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України для закриття провадження у справі, оскільки судом вже неодноразово вирішувалось питання щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні. Зокрема, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 квітня 2023 року, яка набрала законної сили, провадження по справі за заявою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження закрито згідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України (ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 листопада 2022 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у задоволенні заяви ТОВ «Профіт Капітал» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовлено).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал», не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, звернулось із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчому листі №473/4020/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 949,70 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки наявні правові підстави для заміни сторони стягувача його правонаступником. Посилання суду на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 листопада 2022 року, як на підставу для закриття провадження у справі є безпідставним, оскільки судом першої інстанції питання про заміну стягувача не було вирішено. Крім того, посилаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №906/806/15, заявник зазначав, що закриття провадження у справі, розгляд якої судом вже завершено, і по суті заявленого позову ухвалено судове рішення, не може відбуватись під час вирішення процесуального питання, в тому числі щодо заміни сторони у виконавчому провадження та/або виконавчому листі, та суд не вправі відмовити заявнику у розгляді процесуального питання, яке не є вирішеним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 949, 70 грн та судові витрати 1072грн.

28 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір №2233/К про відступлення прав вимоги за кредитами, в тому числі й за кредитним договором, укладеним 20 червня 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_1

01 червня 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2013 року.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що судом вже неодноразово вирішувалось питання щодо заміни стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Цивільне судочинство (цивільний процес) - це врегульований нормами цивільного процесуального права порядок провадження в цивільних справах, що визначається системою взаємопов`язаних цивільних процесуальних прав та обов`язків, а також цивільних процесуальних дій, за допомогою яких вони реалізуються їх суб`єктами - судом і учасниками процесу.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавство про цивільне судочинство встановлює єдиний порядок розгляду цивільних справ, об`єднаних за матеріальними ознаками в три види проваджень: позовне; окреме; наказне (частина друга статті 19 ЦПК України).

За загальним правилом, розгляд справи закінчується постановленням рішення.

Отже, провадження у вказаній справі закінчилось ухваленням 02 квітня 2018 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, яке до цього часу залишається невиконаним.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал», звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилалось на те, що 28 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір №2233/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», перейшло право вимоги в тому числі і за кредитним договором, укладеним 20 червня 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 .

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як убачається із матеріалів справи заява, з якою звернулося до суду ТОВ «ФК «Профіт Капітал» регулюється розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Вказаним розділом ЦПК України не передбачена можливість закриття провадження за заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, суд першої інстанції вищевказаних вимог закону не врахував та помилково закрив провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки не звернув уваги на те, що провадження у вказаній справі було закінчено ухваленням рішення 02 квітня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, а звернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження відноситься до процесуальних питань пов`язаних із виконанням судового рішення, яке повинно бути розглянуто у передбаченому законом порядку.

Подібний висновок викладений у постанові Верхового Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 381/3638/17 (провадження № 61-36517св18).

В даному випадку постановленні раніше ухвали суду першої інстанції по даній справі не є підставою, в розумінні ч. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, оскільки не є рішеннями суду по справі та не є ухвалами про закриття провадження у справі, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що вимоги статті 255 ЦПК України (тотожність вимог/спору) непередбачені тільки для позовного провадження, оскільки зазначена норма права застосовується і в інших видах судового провадження та стадіях процесу, а саме у наказаному провадженні, в окремому провадженні, а також при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Разом з тим, розділ VI ЦПК України, який врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є окремим видом судового провадження, не є окремою стадією цивільного процесу, а є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом. Тому заявник має право звертатися до суду з відповідною заявою, направленою на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати судове рішення. Проте це не повинні бути тотожні й аналогічні подання (заяви), які вже судом вирішені. (див. висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц, провадження № 61-17011сво19).

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Прохання в апеляційній скарзі про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчому листі не може бути задоволено, оскільки суд першої інстанції не розглянув таке питання по суті, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.