Справа № 442/5416/23
Провадження № 2/442/1123/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2023 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-банк", державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорича Андрія Миколайовича, за участю третьої особи на стороні позивача відділу-служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію майнових прав, про скасування рішення про державну реєстрацію майнового права на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої він є.

Вказує, що зазначена квартира належить на праві приватної спільної (сумісної) власності йому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

22.09.2008 між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого стало АТ «»Альфа Банк, був укладений кредитний договір №625/40/2-511 на суму 48000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 21.09.2023. Цього ж дня, між банком і поручителем укладений кредитний договір за №62/40/2-513, згідно з яким поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника щодо повернення кредиту.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником і поручителем своїх зобов`язань, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 10.03.2015 з таких вирішено стягнути заборгованість в сумі 74561,63 доларів США та 58017 грн.

На виконання зазначеного судового рішення 02.07.2015 видано виконавчий лист, за яким 25.08.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №52011660.

Оскільки спірна квартира використовується як місце постійного проживання його сім`ї, її площа не перевищує 140 м.кв., інше майно відсутнє, виконавчий лист неодноразово повертався стягувачу з правом повторно пред`явлення до виконання у встановлений строк.

У вересні 2021 року кредитор повторно пред`явив виконавчий лист до виконання. Приватний виконавець Онишкевич Р.І. відкрив виконавче провадження №66757000, дії якого були ним оскаржені до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

31.01.2022 за місцем проживання у квартиру АДРЕСА_2 приїхали представника АТ «Альфа Банку» з метою позбавлення його права на проживання та виселення із даної квартири, покликаючись на те, що квартира є власністю банку, що підтверджується відповідною реєстрацією.

Про дану перереєстрацію квартири він дізнався саме 31.01.2022 і вважає таку здійсненою з порушенням вимог законодавства.

Враховуючи, що відчуження спірної квартири може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду за його позовом щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за банком, просить накласти арешт та заборонити АТ «Альфа Банку» та іншим особам вчиняти будь-які юридично значимі дії стосовно даної квартири.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Оскільки заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із п. 1, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування рішення державного реєстратора про право власності АТ «Альфа Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Як зазначено вище, частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову. У своїй же заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить постановити ухвалу, якою накласти арешт та заборонити АТ «Альфа Банк» та іншим особам вчиняти будь-які юридично значимі дії стосовно квартири АДРЕСА_1 .

Тобто, заявником не конкретизовано вид забезпечення позову, який повинен вжити суд, а також, вказуючи відповідачем по справі АТ «Альфа Банк», просить поширити захід забезпечення на інших осіб, не конкретизуючи таких.

Крім того, позивачем не обґрунтовано припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, долучені до заяви копії документів, не посвідчені у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 95 цього Кодексу, що позбавляє суд можливості використати їх як доказ.

Отже, заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження належного відповідачу рухомого майна на користь третіх осіб. На вказані обставини звернув увагу також Верховний Суд у Постанові від 17.10.2018 року по справі № 183/5864/17-ц.

Таким чином, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та забороною вчиняти певні дії, в т.ч. іншим особам, які не є учасниками даної справи; належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 149, 150, 153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Курус