ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

м.Черкаси

Справа № 712/9585/22
Провадження № 22-ц/821/956/23
Категорія: 311010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Погасій Світлана Миколаївна

відповідач: Управління поліції охорони в Черкаській області

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Погасій Світлани Миколаївни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Троян Т.Є. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Черкаській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Управління поліції охорони в Черкаській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27.10.2021 року ОСОБА_1 на підставі наказу від 25.10.2021 року № 411 о/с Управління поліції охорони в Черкаській області перебував у трудових правовідносинах із відповідачем та був призначений на посаду водія автотранспортних засобів взводу реагування за основним місцем роботи та по сумісництву на умовах неповного робочого часу відповідно до ст.56 КЗпП України на посаді водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського міського відділу Управління поліції охорони в Черкаській області.

Наказом від 14.10.2022 року № 363 о/с Управління поліції охорони в Черкаській області, вказує позивач, він був звільнений з основного місця роботи та з роботи за сумісництвом згідно п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин покладених на нього обов`язків. Підставою для звільнення вказано наказ від 13.10.2022 року № 1104 та рішення керівництва Управління поліції охорони в Черкаській області.

Підставами для видачі наказу відповідачем від 13.10.2022 року № 1144 «Про покарання водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 » зазначено: «систематичне порушення трудової дисципліни, неналежне ставлення до виконання функціональних обов`язків, ігнорування вимог наказу МВС від 07.07.2017 року № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони» та інших нормативних документів які регламентують службову діяльність поліції охорони, невихід на роботу без поважних причин».

На запит представника позивача, відповідач надав копії документів, що є підставами для звільнення позивача, а саме: Витяг з наказу №658 від 11.07.2022 року «Про притягнення до дисциплінарного відповідальності окремих працівників взводу реагування Смілянського МВ Уманського РВ та батальйону УПО Черкаської області, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани»; Витяг з наказу №1098 від 12.10.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників взводу реагування Смілянського МВ Уманського РВ Черкаської області, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани; Витяг з наказу № 1104 від 13.10.2022 року «Про покарання водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 » про звільнення позивача.

Позивач вважає таке звільнення незаконним, оскільки в період перебування у відпустці, за викликом з роботи позивач прибув на збори 04.10.2022 року у цивільному одягу, не охайний. З цього приводу позивачу зробили зауваження, на що він зазначив, що перебуває у відпустці. Безпосередній керівник позивача ОСОБА_2 в присутності свідків, які є працівниками відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтвердив, що позивач знаходиться у відпустці.

В подальшому, позивач вийшов на роботу відповідно до графіку та працював 05.10.2022р., 08.10.2022р., 11.10.2022 та 14.10.2022р. При чому, 14.10.2022р. позивач, виконуючи свої безпосередні обов`язки відвіз працівника відповідача ОСОБА_3 в напрямку м. Києва. Ввечері 14.10.2022 р. після прибуття до місця роботи позивачу повідомили, що він звільнений на підставі наказу № 1104 від 13.10.2022 року за систематичне порушення трудової дисципліни, неналежне ставлення до виконання функціональних обов`язків.

ОСОБА_1 вказує, що в порушення ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець не отримав від позивача письмових пояснень. На думку позивача, до нього застосовано два види дисциплінарного стягнення (догана та звільнення) за одне й те саме правопорушення (згідно наказу №1098 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників взводу реагування Смілянського МВ Уманського РВ Черкаської області, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани та згідно наказу №1104 від 13.10.2022р. «Про покарання водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 » , яким позивача звільнено із роботи.

Крім того, відповідачем в порушення ст.43 КЗпП України під час звільнення не отримано згоду виборного органу профспілки, членом якої є позивач. Подання роботодавця має розглядатися виборним органом в присутності працівника. Позивача на засідання виборного органу не запрошували, що свідчить про порушення порядку звільнення позивача. Такими незаконними діями відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 100 000 грн.

Вважаючи вищевказані накази №658 від 11.07.2022р. «Про притягнення дисциплінарного відповідальності окремих працівників взводу реагування Смілянського МВ Уманського РВ та батальйону УПО Черкаської області, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани», №1098 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників взводу реагування Смілянського МВ Уманського РВ Черкаської області, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани та №1104 від 13.10.2022р. «Про покарання водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 » незаконними, позивач просить суд постановити рішення, яким поновити його на посаді водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського міського відділу Управління поліції охорони в Черкаській області за основним місцем роботи та по сумісництву на умовах неповного робочого часу.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 також просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.10.2022, виходячи з розміру 1095,42 грн. за кожен день вимушеного прогулу до моменту поновлення його на роботі; стягнути з відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., допустити рішення до негайного виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки роботодавцем дотримано вимоги статей 147-1, 148, 149 КЗпП, Правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень, про що вказують наявні в матеріалах справи доповідні записки, пояснення, матеріали службових розслідувань, пояснення працівників Управління ПО, в наказах зазначені підстави та порушення, а суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган та звільнення, тому місцевий суд дійшов висновку про систематичне невиконання посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 не є членом профспілкової організації, а тому згода профспілкового органу на його звільнення не потрібна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 22 травня 2023 року, представник ОСОБА_1 адвокат Погасій С.М., не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають істотне значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, просила скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що дисциплінарна комісія, яка створена на виконання наказів від 11.07.2022 №684 та від 12.10.2022 №1097 не мала повноважень здійснювати службову перевірку дотримання виконання позивачем трудових обов`язків, оскільки вимоги дисциплінарного статуту Національної поліції України не поширюються на трудові правовідносини.

Вказує, що оскільки відсутні письмові пояснення скаржника про порушення ним службової дисципліни в серпні та вересні 2022 року, тому дана обставина є недоведеною. Також посилається на те, що оскільки службове розслідування у липні та вересні 2022 року проведено не було, тому притягнення останнього до відповідальності є протиправним.

Судом проігноровано ту обставину, що відповідачем було застосовано два види дисциплінарних стягнень за одне і те саме порушення трудової дисципліни.

Посилаючись на незаконність судового рішення, також зазначає, що судом помилково відхилено покази свідків про те, що накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були складені «задніми числами», тобто є незаконними.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, Управління поліції охорони в Черкаській області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, мотивуючи тим, що судом першої інстанції було вірно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог, визначених ст. 263 ЦПК України, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є наказ від 14.10.2022 року № 363 о/с Управління поліції охорони в Черкаській області, згідно якого позивача ОСОБА_1 звільнено з основного місця роботи та з роботи за сумісництвом згідно п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин покладених на нього обов`язків. Підставою для звільнення вказано попередній наказ від 13.10.2022 року № 1104 та рішення керівництва Управління поліції охорони в Черкаській області.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу частини третьої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Судом встановлено, що підставами для видання наказу відповідачем від 13.10.2022 року № 1044 «Про покарання водія автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 » зазначено: «систематичне порушення трудової дисципліни, неналежне ставлення до виконання функціональних обов`язків, ігнорування вимог наказу МВС від 07.07.2017р. № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони» та інших нормативних документів, які регламентують службову діяльність поліції охорони, невихід на роботу без поважних причин».

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної службової перевірки11.07.2022 року начальником УПО Черкаської області видано наказ №685 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області, відповідно до якого за особисту недисциплінованість, неналежне ставлення до виконання функціональних обов`язків, порушення трудової дисципліни, наказу МВС України від 07.07.2017 №577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів», порушення ст. 139 Кодексу законів про працю України «Обов`язки працівників», відповідно ст. 147 «Стягнення за порушення трудової дисципліни» зазначеного Кодексу та згідно додатку 1 до Колективного договору між УПО Черкаської області і виборним органом первинної профспілкової організації, від 29.04.2019 року, зареєстрованого Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради 30.05.2019 № 129-28-2/03-05, «Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників УПО Черкаської області», розділу 3 «Основні обов`язки працівників» на водія АТЗ взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

14.07.2022 року ОСОБА_1 було надано Наказ №685 від 11.07.2022 року для ознайомлення, але останній відмовився знайомитися з даним наказом, про що старшим інспектором з особливих доручень ВКЗ УПО Черкаської області ОСОБА_7 в присутності начальника ВКЗ УПО Черкаської області ОСОБА_8 , працівників УПО Черкаської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складено відповідний акт про відмову від ознайомлення з наказом №685 від 11.07.2022.

Також за наслідками проведеної службової перевірки, 12.10.2022 начальником УПО Черкаської області видано наказ №1098 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області, відповідно до якого, за особисту недисциплінованість, неналежне ставлення до виконання функціональних обов`язків, порушення трудової дисципліни, наказу МВС України від 07.07.2017 № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів», порушення ст. 139 Кодексу законів про працю України «Обов`язки працівників», відповідно ст. 147 «Стягнення за порушення трудової дисципліни» зазначеного Кодексу та згідно додатку 1 до Колективного договору між УПО Черкаської області і виборним органом первинної профспілкової організації, від 29.04.2019 року, зареєстрованого Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради 30.05.2019 року № 129-28-2/03-05, «Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників УПО Черкаської області», розділу 3 «Основні обов`язки працівників», на водія АТЗ взводу реагування Смілянського МВ УПО Черкаської області ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Із вищевказаним наказом ОСОБА_1 ознайомився 13.10.2022 року, про що власноруч зробив відповідний запис та засвідчив своїм підписом.

Також, 12.10.2022 року до Управління поліції охорони в Черкаській області надійшли матеріали від працівників Смілянського МВ (м.Золотоноша) УПО Черкаської області щодо неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, порушення трудової дисципліни водієм взводу реагування ОСОБА_1 .

У даних матеріалах зазначається, що ОСОБА_1 під час перебування в нарядах реагування постійно (систематично) порушує заходи особистої безпеки, неналежно ставиться до виконання функціональних обов`язків, ігнорує вимоги наказу МВС України від 07.07.2017 року №577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони», на зауваження поліцейських ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інженера ОСОБА_2 щодо неприпустимості порушення дисципліни не реагує, а 02.10.2022 ОСОБА_1 взагалі не прибув на роботу без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За змістом закону, звільнення працівника за п.3 ст.40 КЗпП України є крайньою мірою, коли подальше залишення на роботі порушника трудової дисципліни суперечить інтересам установи. При визначенні наявності вини працівника в невиконанні або неналежному виконанні обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку або посадовими інструкціями, необхідно враховувати об`єктивні причини.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 , зокрема у вчиненні дисциплінарного проступку згідно оскаржуваного наказу є доведеною.

Так як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з графіка чергувань особового складу Смілянського МВ (з дислокацією м. Золотоноша) УПО Черкаської області на жовтень місяць 2022 року, затвердженого начальником Смілянського МВ УПО Черкаської області Котляром А., позивач ОСОБА_1 повинен був вийти на роботу 2, 5, 8, 11, 17, 20, 23, 24 жовтня 2022 року. ОСОБА_1 був ознайомлений з даним графіком, засвідчив його своїм підписом.

Відповідно до розрахунків сил та засобів на 02 жовтня 2022 року затвердженого начальником Смілянського МВ УПО Черкаської області Котляром А., ОСОБА_1 значиться в списку працівників, залучених до служби.

Разом з тим, ОСОБА_1 02 жовтня 2022 року без поважних причин не прибув на роботу, пояснивши це тим що він перебував у щорічній відпустці.

При цьому, ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження складання заяви та видання наказу про надання такої відпустки, не зазначив з якого та по яке число йому надана відпустка, ким погоджувалася його заява на відпустку та чи був він ознайомлений з відповідним наказом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання колегії суддів, позивачем не надано переконливих та безспірних доказів ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції, які б підтвердили вказану обставину. На противагу вказаному, відповідачем належними та достатніми доказами доведено зворотнє.

За встановлених обставин, колегія суддів також відхиляє доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме порушення трудової дисципліни, оскільки підставою для звільнення ОСОБА_1 став наказ №1104 від 13.10.2022 року «Про покарання водія автотранспорних засобів взводу реагування Смілянського МВ УПО в Черкаській області ОСОБА_1 » за систематичне порушення трудової дисципліни, в тому числі не вихід на роботу без поважних причин.

Також апеляційний суд вважає, що посилання на незаконність наказів від 11.07.2022 №684 та від 12.10.2022 №1097 у даній справі є безпідставним, оскільки предметом оскарження є саме наказ від 14.10.2022 року № 363 о/с, згідно якого позивача ОСОБА_1 звільнено з основного місця роботи та з роботи за сумісництвом згідно п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без повноважних причин обов`язків. При цьому, підставою для звільнення вказано наказ від 13.10.2022 року № 1104 та рішення керівництва Управління поліції охорони в Черкаській області.

З викладеного слідує, що суд не може надавати оцінку законності та правомірності винесених раніше наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки такі накази не оскаржуються позивачем у даній справі. До того ж, доказів визнання незаконними вказаних вище наказів до суду надано не було. Водночас, при вирішенні даного спору, з метою встановлення систематичного порушення трудових обов`язків ОСОБА_1 такі накази суд враховує.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи знаходяться документи, які підтверджують відмову позивача від надання пояснень, що свідчить про дотримання відповідачем положень статті 149 КЗпП України та безпідставність посилань скаржника на те, що письмові пояснення в нього не відбирались.

Апеляційний суд, перевіривши доводи сторін, надавши об`єктивну оцінку зібраним у справі доказам та встановивши систематичне порушення трудових обов`язків, приходить до висновку, що оскаржуваний ОСОБА_1 . Наказ 363 о/с від 14.10.2022 року про звільнення позивача за п. 3 ч. 40 КЗпП України є правомірним, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Отже, приведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Погасій С.М. в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду, в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Погасій Світлани Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Черкаській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 03 серпня 2023 року/