Номер провадження: 22-ц/813/6967/23
Справа № 495/6427/21
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Кострицького В.В., Карташова О.Ю..

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 січня 2022 року,

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання батьківська та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Білгород Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

в с т а н о в и в:

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 05 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що у встановленому порядку позивач та її представник копію оскаржуваного рішення суду не отримували.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 17.07.2023 року апеляційну скаргу залишив без руху.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від скаржника надійшла заява.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник послався на те, що з метою забезпечення прав та інтересів дитини, представник позивача ОСОБА_2 отримав 18.08.2022 року у суді першої інстанції копію оскаржуваного рішення та виконавчого листа. Також посилається на запровадження на території України воєнного стану та проходження адвокатом Васильєвим П.О. військової служби у період часу з 27.02.2022 року по 01 травня 2023 року. Позивач не є юридично обізнаною особою, в 2022 та 2023 роках неодноразово виїжджала за кордон.

Колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 54/239.

З матеріалами справи вбачається, що у судовому засіданні, яке відбулось 05.01.2022 року, приймав участь представник позивача адвокат Васильєв П.О., що підтверджується протоколом судового засідання, вступна та резолютивна частини вказаного рішення отримана представником позивача 05.01.2022 року, що підтверджується розпискою.

Повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 14.01.2022 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваного рішення відправлено судом до реєстру 26.01.2022 року, а оприлюднено 28.01.2022 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, є 14.02.2022 року.

З апеляційною скаргою скаржник звернулась 04.07.2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік з дня складання повного тексту оскаржуваного рішення.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вже зазначалось, представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судовому засіданні, призначеному на 05.01.2022 року, брав участь. Копію вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення отримав у день проголошення.

Викладеним спростовується можливість поновлення строку у зв`язку з поданням апеляційної скарги особою, не повідомленою про її розгляд.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та клопотанні, наданому на усунення недоліків, скаржником не наведено існування обставин непереборної сили, які б перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою протягом року.

Щодо посилань скаржника на запровадження на території України воєнного стану колегія суддів зазначає, що запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Від заявника, який звернувся до суду зі спливом строку на оскарження судового рішення вимагається вказати конкретні обставини, які перешкодили можливості своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, оскільки необґрунтоване поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, який є загальновідомим, не може бути достатньою підставою як для поновлення строку на апеляційне оскарження так і для визнання вказаної обставини непереборною, а отже, не буде виправдовувати втручання у принцип «res judikata».

Апеляційним судом, в цій частині, береться до уваги, що місцем проживання скаржника та місцезнаходженням апеляційного суду є відповідно м. Білгород-Дністровський та м. Одеса, які не знаходилось в зоні ведення активних бойових дій. За обставин виїзду за межі території України скаржник не була позбавлена можливості направлення апеляційної скарги на електронну пошту апеляційного суду, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд» або через представника чи іншої уповноваженої особи. Юридична необізнаність скаржника також не є обставиною непереборної сили.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за вказаних вище обставин перебування представника скаржника на військовій службі, останній 18.08.2022 року особисто звернувся до Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області та отримав копію оскаржуваного рішення та виконавчий лист, що скаржником не заперечується і в заяві, наданій на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 року.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку у цьому випадку залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Враховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, як апеляційна скарга, так і заява, надана на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не містять зазначення обставин непереборної сили, тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 січня 2022 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов