Провадження 2/127/1743/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

адвоката позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

адвоката третьої особи Зайця Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування наказу про призначення на посаду і протоколу конкурсної комісії по заміщенню вакантної посади, розгляд якої відбувається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на думку Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі, аргументуючи мотивами, викладеними у ньому.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачата його адвокат клопотання представника відповідача підтримали і просили задовольнити.

Позивачка та її адвокат заперечили щодо задоволення клопотання представника відповідача, мотивуючи тим, що даний спір не є публічно-правовим, а є спором про цивільне право, яке підлягає захисту в порядку цивільного судочинства, пославшись при цьому на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі № 120/5290/23.

Дослідивши клопотання представника відповідача, заслухавши думку позивачки та її адвоката, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та його адвоката, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

Крім того, відповідно до пункту 17 частини першої вказаної статті публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З вищенаведених правових норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише на ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням та звільнення з публічної служби.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Суд зазначає, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Тобто суд повинен з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є протокол конкурсної комісії по заміщенню вакантної посади директора навчального закладу професійної (професійно-технічної) освіти та наказ про призначення особи на посаду директора навчального закладу професійної (професійно-технічної) освіти.

У даному випадку прийняття на роботу директора навчального закладу не є публічно-правовими відносинами, оскільки не є пов`язаними з реалізацією публічної влади.

Зазначений спір є спором про право, а не спором між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, тому цей спір належить до цивільної юрисдикції, оскільки за змістом та характером спору, що є вирішальним під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, правовідносини між сторонами є трудовими.

Посада директора закладу професійної (професійно-технічної) освіти не є посадою у державному органі чи його апараті, а робота на ній не належить до публічної діяльності.

Отже, враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що у даному випадку відсутній спір з приводу прийняття на публічну службу та її проходження, оскільки спірні правовідносини є виключно трудовим спором, який підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Також судом прийнято до уваги, що ОСОБА_1 зверталась із аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, однак Вінницьким окружним адміністративним судом 02.05.2023 було постановлено ухвалу у справі № 120/5290/23 про відмову ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним наказу та протоколу. Судове рішення мотивоване тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а його розгляд належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 02.05.2023.

Згідно із ч. 2 і ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд вважає, що закриття провадження у цій справі з тих підстав, що спір належить розглядати в адміністративній, а не цивільній юрисдикції, при наявності рішення адміністративного суду, що набрало законної сили, яким відмовлено у відкритті провадження за правилами адміністративного судочинства, поставило б під загрозу сутність гарантованого конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

У даній справі не існує юрисдикційного конфлікту, оскільки, як встановлено судом, даний спір підлягає вирішенню саме в порядку цивільного судочинства. Однак, навіть за умови іншого висновку, суд мав би прийняти й до уваги те, що враховуючи імперативний припис ч. 5 ст. 170 КАС України, який перешкоджає позивачу повторно звернутись із цим позовом до адміністративного суду, ця справа мала б бути розглянута за правилами цивільного судочинства з метою створення умов для ефективної реалізації права позивача на доступ до правосуддя.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання представника Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду складена 07.08.2023.

Суддя: