ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6560/21

Провадження № 22-ц/4820/1086/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці позивачки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романової Наталії Миколаївни, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Вдовичинського А.В. від 07 березня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказувала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 року з урахуванням ухвали від 15.12.2020 року про виправлення описки, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування наказів та визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, зокрема: скасовані накази головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 10.04.2015 року №22-2493-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність» яким надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:005:0022) та від 15.04.2015 року № 22-2571-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» яким надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:005:0023); визнано недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 12.05.2015 року видане ОСОБА_6 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 від 12.05.2015 року видане ОСОБА_5 . Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.06.2021 року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 року у частині позовних вимог до ОСОБА_5 скасоване, у позові відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін. Під час розгляду вказаної справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :06:005:0022 ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_2 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки здійснила поділ існуючої земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :06:005:0022 на дві окремі земельні ділянки з присвоєнням нових кадастрових номерів. Відповідачі знаючи, що має місце спір про земельну ділянку уклали спірний договір купівлі-продажу, а потім, з метою ухилення виконання рішення суду, здійснили поділ цієї земельної ділянки.

Позивачка вважала, що укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідач ОСОБА_4 діяв недобросовісно, знаючи та усвідомлюючи про наявність рішення суду, яким вже скасовані його правовстановлюючі документи на цю ділянку, та розгляд цієї справи в суді апеляційної інстанції. Спірний договір купівлі-продажу порушує її інтереси і направлений саме на недопущення реального виконання рішення суду в майбутньому. Такі дії відповідачів, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

З цих підстав позивачка просила згідно ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Романовою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №424, згідно якого право власності на земельну ділянку площею 2 га, що розташована на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, кадастровий номер :06:005:0022 перейшло до ОСОБА_2 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному земельному кадастрі усі записи, інформацію про реєстрацію земельної ділянки, згідно якого зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 на земельні ділянки площею 1,9858 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:005:0033 та площею 0,0142 га для в особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:005:0034; покласти на відповідачів судові витрати по справі.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Романовою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №424, укладений між ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ), згідно якого право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, кадастровий номер :06:005:0022 перейшло до ОСОБА_2 .

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному земельному кадастрі усі записи, інформацію про реєстрацію земельної ділянки, згідно якого зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 на земельні ділянки площею 1,9858 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:005:0033 та площею 0,0142 га для в особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:005:0034.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) по 744,30 грн. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Судом не взято до уваги, що на виконання умов договору купівлі-продажу передано майно земельну ділянку, а грошові кошти сплачено на ринковому рівні згідно експертної оцінки земельної ділянки. Спірний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тому не є фіктивним.

У відзиві ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що спірний договір купівлі-продажу порушує її інтереси і направлений саме на недопущення реального виконання рішення суду в майбутньому, такі дії відповідачів є недобросовісними.

В засіданні апеляційного суду представниця позивачки просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Суд відхилив чергове клопотання представника відповідачів про відкладення розгляду справи, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, а також відсутність аналогічних клопотань від відповідачів та відсутність даних про їх неспроможність брати участь в судовому засіданні у справі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 року у справі № 676/2055/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування наказу та визнання недійсним свідоцтва про право власності позов задоволено. Скасовано накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 10.04.2015 року №22-2493-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність» яким надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:005:0022) та від 15.04.2015 року № 22-2571-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» яким надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :06:005:0023); визнано недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 12.05.2015 р. видане ОСОБА_6 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 від 12.05.2015 року видане ОСОБА_5 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.06.2021року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 року у частині позовних вимог до ОСОБА_5 скасоване, у позові до ОСОБА_5 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Під час розгляду вказаної справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кульчієвецької сільської ради з кадастровим номером :06:005:0022. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу Романовою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №424. Відповідно до умов договору п.2.1 продаж вчинено за домовленістю сторін за 79987 грн., які покупець повністю сплатив продавцю до підписання договору.

Згідно представленої копії розписки 14.04.2021 року ОСОБА_4 отримано ним від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 79987 грн. в якості оплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року.

За заявою ОСОБА_2 на підставі замовленої нею технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки придбана нею земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером :06:005:0022 була поділена на дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9858 га (кадастровий номер :06:005:0033), та площею 0,0142 га (кадастровий номер :06:005:0034).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами, на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення виконання рішення суду, яке за наслідками його розгляду в апеляційній інстанції залишилося в силі в частині позовних вимог до нього.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду і відсутність підстав для визнання оспорюваного договору фіктивним є безпідставними.

Так, відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Основними ознаками фіктивного правочину є введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідач ОСОБА_4 був достовірно обізнаний про прийняте 03.12.2020 року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі № 676/2055/18, яким встановлено незаконність набуття ним права власності на спірну земельну ділянку (кадастровий номер :06:005:0022) та визнано недійсним правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності) на його ім`я на цю ділянку. При цьому ОСОБА_4 свідомо ввів у оману покупця земельної ділянки ОСОБА_2 (свою доньку) та приватного нотаріуса, що посвідчував оспорюваний договір купівлі-продажу, стверджуючи у пункті 3.3. договору про відсутність судового спору щодо відчуженої ним земельної ділянки.

Разом з тим, наводячи норму ст. 234 ЦК України та аналізуючи спірний правочин, суд не вказував про наявність інших ознак фіктивного правочину, і не зробив висновок про фіктивність оспорюваного договору купівлі-продажу.

Відтак твердження апелянтки про помилковість висновків суду щодо фіктивності спірного правочину не має істотного значення для вирішення справи, зважаючи на відсутність такого висновку в оскаржуваному рішенні.

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідач ОСОБА_4 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами, на шкоду правам та інтересам інших осіб, оскільки відчуження вказаної земельної ділянки відбулося з метою уникнення виконання судового рішення про визнання недійсним наказу про передачу земельної ділянки у власність та визнання недійсним правовстановлюючого документа на цю ділянку на ім`я ОСОБА_3 .

Так, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, - тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір (у тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (у тому числі, вироку).

Договори, направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) є недійсними.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 693/624/19 приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки для інших осіб; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.11.19, справа № 910/8357/18, від 12.01.22, справа № 910/429/20, від 17.02.21, справа № 911/698/21 (911/1116/21) про визнання договорів недійсними - правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18 реальне виконання правочину з третьою особою, якій боржник відчужив майно, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.06.2021року у справі № 676/2055/18 рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 року у частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишене без змін, тобто, підтверджено незаконність набуття останнім права власності на відчужену ним земельну ділянку.

Наведене в сукупності цілком підтверджує правильність висновку суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_4 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами, на шкоду інтересам позивачки, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення виконання рішення суду про позбавлення його права власності на відчужену ним земельну ділянку, а отже, підлягає визнанню недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів на спростування цього висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 серпня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк