Справа № 214/3010/23
У Х В А Л А

07 серпня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

у відсутність сторін,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 10 червня 2022 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, та вони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися з вересня 2022 року через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про надання строку для примирення, обґрунтовуючи це бажанням зберегти сім`ю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. При цьому суд не може примушувати подружжя жити разом, цікавитися обставинами їх особистого життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, тощо.

Представник позивача згідно поданої до суду заяви заперечує проти клопотання відповідача про надання строку для примирення, оскільки позивач перебуває у складі ЗСУ за межами міста та не має наміру примирятися з дружиною. Більш того, ним повторно уже подано позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, а отже час для примирення у подружжя був достатнім, тому наполягає на задоволенні своїх вимог та розірванні шлюбу.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19).

Беручи до уваги те, що у заяві ОСОБА_2 не обґрунтовувалась необхідність надання строку на примирення подружжя, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 не бажає зберігати подружні відносини з відповідачкою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. ст. 191, 251 ЦПК України,

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя С.І. Сіденко