№ 2-в/183/18/23

У Х В А Л А
28 квітня 2023 року м. Новомосковськ
У відповідності до ухвали Верховного Суду, 21 січня 2022 року Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховним судом змінено територіальну підсудність судових справ. Зокрема, розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено її Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Станом на 30 січня 2023 року вимоги ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2022 року про направлення справи не виконано, справа до суду не надійшла, що унеможливлює її розгляд судом касаційної інстанції.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» визначено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Територія Сєвєродонецької міської територіальної громади, а отже, і територія розташування Сєвєродонецького міського суду Луганської області входить до цього Переліку.
З урахуванням того, що територія, на якій розташований Сєвєродонецький міський суд Луганської області, є тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на те, що протягом тривалого періоду часу до суду касаційної інстанції не надіслано витребувану судову справу, є підстави припустити, що судове провадження у цій справі втрачене.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження.
Розглянувши питання про відновлення втраченого судового провадження суд приходить до нижченаведеного.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Верховний Суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Згідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України - на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.
Статтею 493 ЦПК України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:
1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);
2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;
3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;
4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;
5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;
6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі;
7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Сторонами не надавалися копії будь-яких документів.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться електронні копії ухвал, рішення, постанов суду першої, апеляційної та касаційної інстанції, постановлені під час розгляду вищезазначеної справи та розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про достатність матеріалів для часткового відновлення втраченого судового провадження, а саме процесуальних рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанції, постановлених під час розгляду зазначеної цивільної справи, та розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81, 258-260, 493, 494 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
1.Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.12.2018 року:
Провадження №2/428/2342/2018
УХВАЛА

03 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохов І.С., розглянувши позовну заяву адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тітов Олег Михайлович (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку (місцезнаходження: 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, буд. 36) про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Тітов О.М. зазначає, що позивач протягом 2013 року придбала в ТВТБВ № 10012/0183 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника, які знаходилися на зберіганні у відповідача, також на підставі кредитних договорів отримала кредити, з метою забезпечення яких між нею та відповідачем було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань. Представник позивача вважає, що, враховуючи усі розрахунки між позивачем та відповідачем, відповідач заборгував позивачу 62 000 доларів США, які просить стягнути на користь позивача з урахуванням 3 % річних з вказаної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Зазначена позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підсудна Сєвєродонецькому міському суду Луганської області, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження не вбачається, тому суд вважає за можливе прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цій справі.

З урахуванням вимог ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1-4 ст. 274 ЦПК України зазначена справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 187, 258-260, 274 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу та відкрити провадження у справі.

Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Призначити зазначену цивільну справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 25.01.2019 року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 19.

У підготовче засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобов`язаний надіслати (вручити) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу строк у три дні з дня отримання копії відзиву, протягом якого вона має право подати суду відповідь на відзив, передбачену ст. 179 ЦПК України, до якої застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою ст. 178 ЦПК України. Одночасно з поданням суду відповіді на відзив позивач зобов`язана надіслати (вручити) її копію та копії доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк у три дні з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати суду заперечення, передбачене статтею 180 ЦПК України, до якого застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду відповідач зобов`язаний надіслати (вручити) іншим учасникам справи копію заперечень та доданих до нього документів.

Роз`яснити учасникам справи про наявність у них прав та обов`язків, визначених статтями 43, 44, 49 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати позивачу та представнику позивача.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати відповідачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua.fair/.

Ухвала може бути оскаржена лише з підстав порушення правил підсудності до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І . С. Посохов

2. Вступної та резолютивної частини ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.03.2019 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Гребенара О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Сєвєродонецького міського суду цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Враховуючи складність у складанні повного тексту ухвали, яка пов`язана з потребою у викладенні та обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини та відкласти складання повного тексту ухвали до 22.03.2019 року.

Керуючись ст. 252, 253, 258-260, 263 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 (провадження № 61-27962ск18).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов

3. Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.03.2019 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Гребенара О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Сєвєродонецького міського суду цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тітов Олег Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу.

До початку судового засідання представником відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року відкрите касаційне провадження у справі № 428/3631/17 за касаційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» на постанову Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення збитків та зупинено дію постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 у частині визнання недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 та № 144_183 від 27.09.2013, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України», про припинення прав та обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань», до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Оскільки позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 ґрунтуються на висновках встановлених Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 (дію якої зупинено до закінчення її перегляду у касаційному порядку) та є фактично основною підставою для звернення до суду, вважає, що слід зупинити провадження у справі № 428/15646/18, у зв`язку із неможливістю її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи за № 428/3631/17 в касаційному порядку.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив зупинити провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання та зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі, вислухавши учасників справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Ухвали Верховного Суду від 20.06.2018 по справі № 428/3631/17 (провадження № 61-27962ск18), Судом відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення збитків та зупинено дію постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 у частині визнання недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 та № 144_183 від 27.09.2013, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України», про припинення прав та обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань», до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Як вбачається з даної позовної заяви позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 ґрунтуються на висновках встановлених постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018, дію якої зупинено до закінчення її перегляду у касаційному порядку, та є фактично основною підставою для звернення до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 428/3631/17, що розглядається в порядку цивільного судочинства Верховним Судом, від якої залежить вирішення даної справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цивільній справі за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 (провадження № 61-27962ск18).

Керуючись ст. 251, 253, 258-260, 263 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 (провадження № 61-27962ск18).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов

4. Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.12.2019 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.03.2019 року було зупинено провадження у цивільній справі № 428/15646/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 (провадження № 61-27962ск18).

Відповідно до ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

09.12.2019 від представника позивача адвоката Тітова О.М. до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з тим, що Верховним Судом 13.11.2019 ухвалено постанову у справі № 428/3631/17 за наслідком перегляду в касаційному порядку постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018.

За таких обставин суд не вбачає більше підстав для зупинення провадження у цій цивільній справі у зв`язку з чим вважає за необхідне провадження у цивільній справі за позовною заявою адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу поновити.

Керуючись ст. 254, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу поновити.

Призначити зазначену цивільну справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 20.02.2020 року на 10 годину 00 хвилин у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Посохов

5. Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.02.2020 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Гуртової К.О.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Гребенара О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Сєвєродонецького міського суду цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тітов Олег Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 вважав за можливе закінчити підготовку справи та призначити її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи та судового розгляду по суті.

З метою виконання завдання підготовчого провадження у підготовчому засіданні судом проведено дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 189, 196-198, 200, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу закрити.

Призначити зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08.04.2020 року о 15 годині 00 хвилин у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Посохов

6. Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.06.2020 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тітов Олег Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу.

У судовому засіданні представник позивача Тітов О.М. не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

З метою виконання завдання підготовчого провадження у підготовчому засіданні судом проведено дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 189, 196-198, 200, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління Ощадбанку про стягнення боргу закрити.

Призначити зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.09.2020 року о 10 годині 30 хвилин у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Посохов

7. Вступної та резолютивної частини рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретарів судового засідання Колядінцевої П.В., Гуртової К.О.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ураховуючи складність у складанні повного рішення суду, яка пов`язана з потребою у викладенні та обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини та відкласти складання повного рішення до 19.11.2020 року.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, .

Суддя І. С. Посохов

8. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 2/428/592/2019

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретарів судового засідання Колядінцевої П.В., Гуртової К.О.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тітов Олег Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в липні 2013 року позивачка придбала в ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 року (далі - казначейські зобов`язання) в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США.

Порядок проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Пунктом 4 вказаної постанови КМУ передбачено, що генеральним агентом розміщення, доставки, інкасації, обслуговування обігу, погашення та знищення казначейських зобов`язань є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених вказаною постановою КМУ, сертифікат серії Б містить чотири купони. Розмір доходу за кожним купоном казначейського зобов`язання (кожні півроку) - 20 доларів США. Згідно з п. 15 вказаних Умов, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті - до 28.11.2015 року.

25.07.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 61_183, згідно з яким позивачка отримала 210 000 грн. на строк до 03.12.2014 з відсотковою ставкою 16 % та обов`язком щомісячного погашення відсотків за кредитом. Пунктами 3.5.1, 3.5.2 вказаного договору, в разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку позичальника (позивачки), банку надавалося право договірного списання з рахунків позивачки, відкритих у відповідача, у т.ч. з рахунку в іноземній валюті (долар США).

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 61_183, згідно з яким належні позивачу казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 (89 од.) на загальну суму 44500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. Одним із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави (п. 7.2.2 договору застави).

26.09.2013, в зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору, між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26.09.2013 була укладена до договору застави цінних паперів від 25.07.2013.

Пізніше, у вересні 2013 року позивачка придбала в тому ж відділенні AT «Ощадбанк» казначейські зобов`язання в кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 0683254 на загальну суму 17500 доларів США.

27.09.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 144_183, згідно з яким позивачка отримала 233 000 грн. на строк до 03.12.2014 року з відсотковою ставкою 16 %. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 144_183, згідно з яким належні позивачці казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 в кількості 65 штук на загальну суму 32500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183.

З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між позивачкою та AT «Ощадбанк», в особі керуючого Луганського обласного управління Оверчука О.М., було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013. Згідно п. 2.1 договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183, сторони домовилися, що обов`язок продавця (позивачки) передати у власність покупця (відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 61_183 від 25 липня 2013 року, укладеним між сторонами. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору купівлі-продажу покупець був зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після прострочення з боку продавця (в частині погашення грошових зобов`язань за кредитним договором) сплатити договірну вартість цінних паперів, зазначену в п. 1.2.11 договору на поточний рахунок позивачки (валюта рахунку - долар США), відкритий у відповідача. Договірна вартість казначейських зобов`язань зазначена в розмірі номінальної вартості цінних паперів 500 доларів США за одиницю, або 44500 доларів США за 89 казначейських зобов`язань. Пізніше кількість казначейських зобов`язань, які є предметом цього договору була зменшена до 59 одиниць, але додаткова угода щодо цього у позивачки не збереглася.

Договір купівлі-продажу № 144_183 від 27.09.2013 є цілком аналогічним, за виключенням того, що кількість казначейських зобов`язань складає 65 одиниць, загальна договірна вартість складає 32500 доларів США, а відкладальною умовою, відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, є факт прострочення виконання позивачкою грошових зобов`язань за кредитним договором № 144-183 від 27.09.2013.

Усі казначейські зобов`язання знаходилися на зберіганні у відповідача - ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 визнано недійсними положення п. 2.6 вищевказаних договорів купівлі-продажу в частині визначення в якості скасувальної обставини «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Цим же судовим рішенням, яке має силу преюдиційного факту, встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів, і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків.

Загальна кількість казначейських зобов`язань за вищевказаними договорами купівлі-продажу цінних паперів складає 124 одиниці, вартість зазначена в договорах купівлі-продажу відповідає номінальній - 500 доларів США за 1 казначейське зобов`язання або 62000 доларів США за усі 124 казначейські зобов`язання, які знаходилися у банку на зберіганні.

У зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області позивачка була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків.

13 листопада 2014 року представник позивачки ОСОБА_5 звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». У відповідь ОСОБА_5 отримала листа заступника голови правління AT «Ощадбанк» за № 11/5-22/163/2275 від 15.12.2014 року з повідомленням про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадуванням про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання.

У зв`язку з втратою Відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці.

З урахуванням того, що 28.11.2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26.11.2015 року представник позивача ОСОБА_6 повторно звернувся до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів (копія листа додається). Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти.

Розмір вказаних процентів за період з 20.11.2015 року по 20.11.2018 року становить:

62000 х (3%/365 х 1096) = 5 580,00 доларів США, де 1096 - кількість днів прострочення. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.11.2018 - 2779,5828 грн. за 100 доларів США, ціна позову в розмірі 67580 доларів США складає 1 878 440, 16 грн.

Представник позивача просив суд стягнути на користь позивача з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 62000,00 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 року у сумі 5580,00 доларів США, а загалом 67580,00 грн.

На виконання ухвали суду від 03.12.2018 року представником відповідача ОСОБА_7 до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених до нього. В обґрунтування відзиву представник відповідача посилається на те, що відповідачем не заперечується укладання договорів зазначених у позові представником позивача. Однак враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436, починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, що унеможливило здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, та на виконання Указу Президента від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» була зупинена діяльність відділень філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, включаючи ТВБВ № 10012/0183 філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», яке розташоване в м. Первомайську, в сховищі цінностей якого обліковувались на позабалансових рахунках відповідні сертифікати казначейських зобов`язань, що є предметом договорів купівлі-продажу ЦП.

При цьому, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, усі приміщення філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», включаючи ТВБВ № 10012/0183 (м. Первомайськ), та майно, що в них знаходилось, було захоплено невстановленими озброєними особами.

За даними фактами, на підставі заяв Банку, правоохоронними органами відкрито кримінальні провадження. Таким чином, сертифікати казначейських зобов`язань фактично були втрачені за незалежних від Відповідача обставин.

Починаючи з 13.11.2014 представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом.

Окрім того, представник позивача звертався до філії - Харківського обласного управління AT «Ощадбанк» з метою погашення сертифікатів казначейського зобов`язання, серійні номери яких співпадають з викраденими сертифікатами у сховищі цінностей ТВБВ № 10012/0183 Банку. Тому вказаним відділенням Банку було відмовлено в погашенні казначейських зобов`язань з підстав визнання їх викраденими.

Вважаючи обов`язком Відповідача здійснити звернення стягнення на заставлене майно сертифікати казначейських зобов`язань, та у зв`язку з цим здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, представник позивача звернувся до суду із вимогою про визнання припиненими кредитних договорів та стягнення грошових коштів у вигляді різниці між сумою заборгованості за кредитними договорами та сумою, яка була б виплачена Відповідачем за погашення казначейських зобов`язань, у подальшому з нарахованими трьома процентами річних за прострочення виконання зобов`язання з погашення казначейських зобов`язань.

Виходячи із дійсності умов договорів купівлі-продажу ЦП права та обов`язки за вказаними договорами припинилися у зв`язку із закінченням строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Як вже зазначалось, строк обігу казначейського зобов`язання встановлено 24 місяці від дати випуску сертифікату (30.11.2012), тобто 30 листопада 2014 року є датою припинення прав та обов`язків за договорами купівлі-продажу ЦП.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, починаючи з 13 листопада 2014 року представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом.

Тільки 26.11.2015 від позивача надійшов лист про виконання умов договорів купівлі-продажу ЦП шляхом купівлі сертифікатів казначейських зобов`язань, вимоги до яких обумовлені цими договорами, та погашення за рахунок цих коштів заборгованості за кредитними договорами. При цьому, самі бланки сертифікатів казначейських зобов`язань України до Банку не пред`являлись для здійснення відповідної фінансової операції.

Відповідач вважає, що сертифікати казначейських зобов`язань України, власником якого є позивач, набули статусу викрадених, тобто втрачені Банком з моменту відкриття відповідних кримінальних проваджень щодо захоплення невстановленими озброєними особами приміщень та майна AT «Ощадбанк», в тому числі і в м. Первомайськ Луганської області. У зв`язку з чим, факт купівлі-продажу цих ЦП не міг відбутися з підстав невідповідності вимогам до предмету договорів купівлі-продажу ЦП.

З огляду на вимоги ст. 673, 677 ЦК України, сертифікати казначейських зобов`язань втратили свої якості, які передбачені п. 1.2 Договорів купівлі-продажу ЦП, в силу їх неможливості поновлення, у зв`язку з їх викраденням, тобто втратою Банком, з незалежних від відповідача обставин, та в цьому випадку є непридатними для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали з укладанням Договорів купівлі-продажу ЦП у відповідності до вимог п. 17 Постанови КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Крім того, відповідач вважає, що 05.08.2017 строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення боргу сплив у відповідності до норм цивільного законодавства.

Таким чином, представник відповідача просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій він просить не приймати до уваги доводи викладені представником відповідача у відзиві, зазначивши наступне. Щодо спливу строку позовної давності. Цінні папери на підставі договорів застави до кредитних договорів знаходилися на зберіганні у Первомайському відділенні «Ощадбанку» та внаслідок бойових дій вибули з володіння відповідача влітку 2014 року. Вказані обставини визнаються відповідачем, підтверджуються рішенням Сєвєродонецького міського суду від 21.10.2016 по справі № 428/5127/16-ц, рішенням Апеляційного суду Луганської області від 07.02.2017 по справі № 428/5127/16-ц та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, та як було встановлено вищезазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції від 07.02.2017, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2017 року, саме факт вибуття цінних паперів з володіння банку в серпні 2014 року внаслідок бойових дій на території АТО не дозволив банку звернути стягнення на вказані цінні папери та відповідно сплатити їх вартість продавцю.

Таким чином, обов`язку сплати покупцем (Банком) продавцю ( ОСОБА_1 ) вартості цінних паперів, передує обов`язок продавця передати цінні папери Покупцю; обов`язок передати цінні папери покупцю виникає у продавця у разі виникнення наступних обставин: або прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, або з моменту пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП зі зберігання. Отже, початок строку перебігу позовної давності, відповідно до приписів ст. 265, 253 ЦК України, розпочався з 27.11.2015 - на наступний день з дня відмови банку прийняти казначейські зобов`язання та сплатити їх вартість відповідно до умов договорів купівлі-продажу ЦП. В останній день трирічного строку - 27.11.2018 позовну заяву було здано в поштовому відділенні, а відтак вказаний позов було подано в межах строку позовної давності.

Щодо підстав відмови банком в оплаті ЦП через набуття ними «статусу вкрадених». Посилання відповідача на нездійснення операцій з казначейськими зобов`язаннями через надання останнім «статусу вкрадених» не має під собою будь-якого нормативного обґрунтування. По-перше, цивільному праву України невідомий такий термін як «статус вкраденого». По-друге, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейські зобов`язання є борговими цінними паперами. В частині 1 статті 4 цього Закону зазначається, що обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом. Відповідач, за наявною інформацією, не звертався до суду в порядку окремого провадження з заявою про визнання ЦП, які є предметом договорів купівлі-продажу, недійсними. З огляду на викладене, за відсутності судового рішення про визнання ЦП втраченими та недійсними, посилання банку на їх недійсність безпідставні та необґрунтовані, а відмова у їх прийнятті 26.11.2015 незаконна.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Доводи викладені у відзиві на позов підтримав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.п. 1.1, 8.2, 2.6 копії договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВТБВ № 10012/0183 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Оверчука О.М., продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти ЦП і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі. Дія договору припиняється з моменту повного виконання сторонами зобов`язань, що встановлені цим договором, або у випадку настання однієї із скасувальних обставин, передбаченої п. 2.6 цього договору. Керуючись положеннями ч. 2 ст. 212 ЦК України, Сторони дійшли взаємної згоди відносно того, що їх права та обов`язки передбачені умовами договору, припиняються в момент настання тієї з перелічених далі скасувальних обставин, що настане раніше: повне та своєчасне виконання Продавцем грошових зобов`язань за Кредитним договором № 61_183 від 25.07.2013 року, укладеним між Сторонами, або закінчення строку обігу ЦП, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Аналогічні положення містить у собі договір купівлі-продажу цінних паперів № 144_183 від 27.09.2013 року.

Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2016 року за позовом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитних договорів № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року припиненими, а обов`язки з вказаних кредитних договорів погашеними, стягнення грошових коштів та за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року в загальній сумі 762971,81 грн., стягнення суми сплаченого судового збору у розмірі 11444,58 грн., вирішено відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитних договорів № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року припиненими, а обов`язків з вказаних кредитних договорів погашеними, стягнення грошових коштів у розмірі 45574,95 долари США. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року в загальній сумі 762971,81 грн., стягнення суми сплаченого судового збору у розмірі 11444,58 грн., задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитними договорами № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року в загальній сумі 762971,81 грн., яка складається з: за Кредитним договором № 61_183 від 25.07.2013 року: борг по кредиту прострочений з 04.12.2014 року по 02.06.2016 рік в розмірі 209226,43 грн.; борг по прострочених відсотках по кредиту з 01.08.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 16967,42 грн.; три відсотки річних за прострочення сплати Кредиту з 04.12.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 9406,59 грн.; три відсотки річних за прострочення слати відсотків по кредиту з 01.08.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 820,56 грн.; інфляційні втрати по простроченому основному боргу за кредитом з 04.12.2014 року по 30.04.2016 року в розмірі 115226,39 грн.; інфляційні нарахування за прострочення сплати відсотків по кредиту з 01.08.2014 року по 30.04.2016 року в розмірі 10027,84 грн.; за Кредитним договором № 144_183 від 27.09.2013 року: борг по кредиту прострочений з 04.12.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 232147,10 грн.; борг по прострочених відсотках по кредиту з 01.08.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 18826,18 грн.; три відсотки річних за прострочення сплати Кредиту з 04.12.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 10437,08 грн.; три відсотки річних за прострочення слати відсотків по кредиту з 01.08.2014 року по 02.06.2016 року в розмірі 910,45 грн.; інфляційні втрати по простроченому основному боргу за кредитом з 04.12.2014 року по 30.04.2016 року в розмірі 127849,39 грн.; інфляційні нарахування за прострочення сплати відсотків по кредиту з 01.08.2014 року по 30.04.2016 року в розмірі 11126,38 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 11444,58 грн.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Луганської області від 07.02.2017 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2016 року змінено, скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитних договорів № 61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року припиненими, а обов`язків з вказаних кредитних договорів погашеними, стягнення грошових коштів у розмірі 45574,95 доларів США і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суді Луганської області від 06.12.2017 року у справі № 428/3631/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення в якості збитків 62000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 01.08.2014 року по 10.04.2017 року у розмірі 5096,40 доларів США.

Згідно з копією постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 змінено, скасовано його в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013 року, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України». Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013 року, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», про припинення прав і обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно з копією постанови Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 428/3631/17 касаційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишені без задоволення. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.12.2017 року у не скасованій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 року залишено буз змін. Поновлено дію постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неповернення відповідачем позивачу грошових коштів відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (частина 5 статті 82 ЦПК України).

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013 року, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», про припинення прав і обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Цим же судовим рішенням встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків.

Відповідно до вказаних договорів сторони домовилися, що продавець ОСОБА_1 та покупець Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» уклали договір про те, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені в п. 1.2 цих Договорів, а покупець зобов`язується прийняти ЦП і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі, при цьому предметом купівлі-продажу за договорами є казначейські зобов`язання у кількості 124 одинці.

Відповідно до п. 2.1 сторони домовилися, що обов`язок Продавця передати ЦП у власність Покупця та обов`язок Покупця оплатити ЦП виникає за наступних обставин (в залежності від того, яка настане раніше): 2.1.1 прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за Кредитними договорами № 61_183 від 25 липня 2013 року та № 144_183 від 27 вересня 2013 року, укладеними між сторонами; п. 2.1.2 пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП із зберігання…; 2.2. Покупець зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після настання однієї з обставин (подій), вказаних у п.п. 2.1.1-2.1.2 цього Договору, сплатити загальну вартість ЦП, вказану в п. 1.2.11 цих договорів, на поточний рахунок Продавця № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

Пунктом 15 постанови КМУ від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань», якою затверджено Умови розміщення та погашення казначейських зобов`язань (в редакції, чинній на час укладення оспорюваних договорів), визначено, що випущені казначейські зобов`язання на пред`явника в документарній формі загальним обсягом 200 млн. доларів США із строком обігу 24 місяці, номінальною вартістю 500 доларів США, різними серіями, підлягають погашенню та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті.

Отже, строк обігу казначейських зобов`язань чітко визначений законодавчо певною датою, і не може бути змінений сторонами на власний розсуд.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що за договорами купівлі-продажу цінних паперів відповідач зобов`язався прийняти цінні папери і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених у цих договорах. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу сплати грошових коштів за цінні папери, а саме з пропозицією сплатити її заборгованість за кредитними договорами за рахунок вартості цінних паперів, а різницю перерахувати на її валютний рахунок в Ощадбанку. Однак відповідач відмовився виконати умови договорів купівлі-продажу цінних паперів, посилаючись на їх викрадення. Проте суд враховує, що зберігачем цінних паперів був саме відповідач, а така умова не виконання грошового зобов`язання як викрадення цінних паперів, вказаними вище договорами не передбачена, а тому суд вважає, що відповідач відмовився виконувати умови договорів неправомірно.

За таких обставин, ураховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач свої зобов`язання за договором купівлі-продажу цінних паперів перед позивачем не виконав і суму боргу у передбачений договором строк не повернув, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 62 000, 00 доларів США.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних, суд вважає, що вона підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такий правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Таким чином з відповідача слід стягнути суму 3 % річних саме у доларах США, а не еквівалент у гривнях.

Суд погоджується з розрахунком 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018, наданим представником позивача, який відповідає вимогам закону, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних у сумі 5 580, 00 доларів США підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви представника відповідача про необхідність застосувати наслідки спливу позовної давності, суд вважає, що в даному випадку строки позовної давності не підлягають застосуванню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача 26.11.2015 звернувся до відповідача з вимогою прийняти відшукані ним оригінали казначейських зобов`язань у загальній кількості 122 одиниці та сплатити їх вартість згідно з договорами купівлі-продажу, що підтверджується змістом листа-вимоги з відміткою банку про отримання.

Отже, початок строку перебігу позовної давності розпочався з 27.11.2015 на наступний день з дня відмови банку прийняти казначейські зобов`язання та сплатити їх вартість відповідно до умов договорів купівлі-продажу цінних паперів. В останній день трирічного строку 27.11.2018 позовну заяву було здано в поштовому відділенні, а відтак вказаний позов було подано в межах строку позовної давності.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року (№ 6-895цс15), за змістом статті 257, частини другої статті 264, частин четвертої, п`ятої статті 267 ЦК України, частини першої статті 118, частини першої статті 122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності.

Передусім необхідно вказати, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-116цс13 (№ в ЄДРСРУ 35667396), початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Як було встановлено у судовому засіданні позивач двічі зверталась до суду з приводу спірних правовідносин між нею та відповідачем, які виникли з договорів купівлі-продажу цінних паперів. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копії рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2016 року та від 06.12.2017 року, Апеляційного суду Луганської області від 07.02.2017 року та від 22.03.2018 року, Верховного Суду від 13.11.2019 року.

З вказаних рішень судів вбачається, що позивач ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до того ж відповідача, з тих же підстав, однак з іншим предметом, помилково визначивши суть спірних правовідносин, у зв`язку з чим у задоволенні позову їй частково було відмовлено. Цим же судовим рішенням встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків. Після чого позивачка знову звернулася до суду з даним позовом 27.11.2018 року, правильно визначивши, що дані правовідносини виникли з приводу неповернення відповідачем позивачу грошових коштів відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів.

Таким чином, з наведеного вище суд доходить висновку, що позивач, довідавшись про порушення свого права, зверталася до суду в межах трирічного строку позовної давності, а пред`явленням позову до того ж відповідача, з тих же підстав, однак з іншим предметом, перебіг позовної давності перервався і почався заново, у зв`язку з чим суд вважає, що в даному випадку наслідки спливу позовної давності не підлягають застосуванню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 88324 від 26.11.2018 року про сплату судового збору у сумі 8 810, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, .

Повне рішення складено 19.11.2020 року.

Суддя І. С. Посохов

9. Ухвали Луганського апеляційного суду від 24.12.2020 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/968/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

24 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В., (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Стахової Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 17 грудня 2020 року звернулось до суду з апеляційною скаргою та одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду першої інстанції проголошено 09 листопада 2020 року, повний текст складено 19 листопада 2020 року. Апеляційна скарга подана до суду 17 грудня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Сєвєродонецького міського суду Луганської області, тому строк не є пропущеним і клопотання скаржника про поновлення строку не потребує процесуального вирішення.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст. 356 ЦПК України.

Судові витрати, передбачені Законом України «Про судовий збір», сплачено.

Підстав для повернення апеляційної скарги, залишення її без руху, відмови у відкритті провадження не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 354, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 06 січня 2021 року.

До відзиву додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

10. Ухвали Луганського апеляційного суду від 11.01.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/968/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

11 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Стахової Н.В.,

перевіривши виконання вимог статті 365 ЦПК України

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Одночасно особам, які беруть участь у справі, надіслано копію ухвали про відкриття, апеляційну скаргу та додані до неї письмові матеріали.

При підготовці розгляду справи апеляційним судом у повному обсязі проведені передбачені ст. 365 ЦПК України підготовчі дії.

Розгляд апеляційної скарги буде проводитись у спрощеному позовному провадженні відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України.

Колегія суддів вважає підготовчі дії достатніми для закінчення підготовки справи з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Керуючись ст. 365, 366, 368 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Визнати підготовку цивільної справи до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу закінченою.

Призначити справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи в приміщенні Луганського апеляційного суду на 02 лютого 2021 року о 14 -30 год., за адресою: м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, 16.

Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

11. Ухвали Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/968/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

02 лютого 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

розглянувши заяву особи, що не брала участі у справі - ОСОБА_2 - про заміну сторони позивача у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась із вказаним позовом до суду, який мотивувала тим, що в липні 2013 року позивачка придбала в ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 року (далі - казначейські зобов`язання) в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США.

Порядок проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Пунктом 4 вказаної постанови КМУ передбачено, що генеральним агентом розміщення, доставки, інкасації, обслуговування обігу, погашення та знищення казначейських зобов`язань є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених вказаною постановою КМУ, сертифікат серії Б містить чотири купони. Розмір доходу за кожним купоном казначейського зобов`язання (кожні півроку) - 20 доларів США. Згідно з п. 15 вказаних Умов, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті - до 28.11.2015 року.

25.07.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 61_183, згідно з яким позивачка отримала 210 000 грн. на строк до 03.12.2014 з відсотковою ставкою 16 % та обов`язком щомісячного погашення відсотків за кредитом. Пунктами 3.5.1, 3.5.2 вказаного договору, в разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку позичальника (позивачки), банку надавалося право договірного списання з рахунків позивачки, відкритих у відповідача, у т.ч. з рахунку в іноземній валюті (долар США).

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 61_183, згідно з яким належні позивачу казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 (89 од.) на загальну суму 44500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. Одним із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави (п. 7.2.2 договору застави).

26.09.2013, в зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору, між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26.09.2013 була укладена до договору застави цінних паперів від 25.07.2013.

Пізніше, у вересні 2013 року позивачка придбала в тому ж відділенні AT «Ощадбанк» казначейські зобов`язання в кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 0683254 на загальну суму 17500 доларів США.

27.09.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 144_183, згідно з яким позивачка отримала 233 000 грн. на строк до 03.12.2014 року з відсотковою ставкою 16 %. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 144_183, згідно з яким належні позивачці казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 в кількості 65 штук на загальну суму 32500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183.

З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між позивачкою та AT «Ощадбанк», в особі керуючого Луганського обласного управління Оверчука О.М., було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013. Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 сторони домовилися, що обов`язок Продавця (Позивачки) передати у власність Покупця (Відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 61_183 від 25 липня 2013, укладеного між сторонами. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору купівлі-продажу Покупець був зобов`язаний протягом 2 банківських днів після прострочення з боку Продавця (в частині погашення грошових зобов`язань за кредитним договором) сплатити договірну вартість цінних паперів, зазначену в п. 1.2.11 Договору на поточний рахунок Позивачки (валюта рахунку долар США), відкритий у Відповідача. Договірна вартість казначейських зобов`язань зазначена в розмірі номінальної вартості цінних паперів 500 доларів США за одиницю, або 44500доларів США за 89 казначейських зобов`язань .Пізніше, кількість казначейських зобов`язань, які є предметом цього договору, була зменшена до 59 одиниць, але додаткова угода щодо цього у Позивачки не збереглася.

Договір купівлі-продажу № 144_183 від 27.09.2013 є цілком аналогічним, за виключенням того, що кількість казначейських зобов`язань складає 65 одиниць, загальна договірна вартість складає 32500 доларів США, а відкладальною умовою відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України є факт прострочення виконання Позивачкою грошових зобов`язань за кредитним договором № 144-183 від 27.09.13.

Усі казначейські зобов`язання знаходилися на зберіганні у відповідача - ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області.

Пунктом 2.3. вказаних договорів купівлі-продажу передбачено, що оскільки Відповідач правомірно володіє цінними паперами, які передані йому Продавцем на підставі іншого правочину (зберігання відповідно до умов Договору застави цінних паперів № 61_183 від 25 липня 2013 року), право власності до Покупця за цим Договором переходить за умови та в момент сплати ним Продавцеві договірної вартості цінних паперів згідно п. 1.2.11, 2.2. цього Договору.

У зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області позивачка була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків.

13 листопада 2014 року позивачка звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». У відповідь позивачка отримала листа заступника голови правління AT «Ощадбанк» за № 11/5-22/163/2275 від 15.12.2014 року з повідомленням про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадуванням про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання.

У зв`язку з втратою Відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці.

З урахуванням того, що 28.11.2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26.11.2015 року позивачка повторно звернулася до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів. Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти.

Із посиланням як на правову підставу своїх вимог на ст. 526, ч. 3,4 ст. 692, 610, ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, враховуючи невиконання Банком відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів у разі настання однієї із скасувальних обставин (п. 2.6. Договору) своїх зобов`язань в частині перерахування коштів на валютний рахунок Позивачки, вона просила суд стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 62000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року у сумі 5580 доларів США, а загалом 67580,00 доларів США.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а усього: 67580 доларів США. Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу за необґрунтованістю та у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 02 лютого 2021 року о 14.30 год.

25 січня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , який не є учасником по справі, про заміну позивача по справі, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 (Цедент), яка є позивачкою та стягувачем у справі №428/15646/18, та ОСОБА_2 (Цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та № 144_183 від 27.09.2013, укладених між ОСОБА_1 (Цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а усього: 67580 доларів США згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 року.

Від відповідача надійшли заперечення проти заяви про заміну позивача, в яких просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну позивача, посилаючись на те, що будь-якого виконавчого провадження щодо вимог, які вказані в договорі відступлення права вимоги та сторонами в якому є ОСОБА_1 в якості стягувача та Банк в якості боржника, на цей час не має; предметом договору цесії від 12.01.2021 року є саме право вимоги за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 року, яке ще не набрало законної сили, а тому у заявника право вимоги ще не виникло; копія договору відступлення права вимоги від 12.01.2021 року не завірена належним чином, як то вимагає законодавство; договори купівлі-продажу, по яких ОСОБА_2 просить здійснити правонаступництво, укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед Банком за відповідними Кредитними договорами, по яких наразі існують невиконані з боку ОСОБА_1 зобов`язання та триває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум на користь Банку.

Розглянувши заяву про заміну позивача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вищезазначені обставини укладення між сторонами кредитних договорів, договорів застави та купівлі-продажу цінних паперів ніким не оспорюються.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Підставою для процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

До заяви про заміну позивача ОСОБА_2 додано копію договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 року, однак ця копія не завірена належним чином.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п. 8 розд. 10 правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові №160/7887/18 від 8 травня 2019 року .

У відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що не завірена копія договору відступлення права вимоги (цесії) від 12 січня 2021 року не є належним і допустимим доказом в розумінні норм цивільного процесуального закону та не може враховуватись при вирішенні питання про заміну сторони позивача у справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 512 ЦК України, що регулює підстави заміни кредитора у зобов`язанні, йдеться, зокрема саме про передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), яким не є рішення суду, що не набрало законної сили, та правонаступництво.

Тому слушними є заперечення представника Відповідача по справі про заміну сторони, а підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони позивача у справі наразі відсутні.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні такої заяви ОСОБА_2 як особи, яка не брала участі у справі.

Керуючись ст. 55, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну позивача правонаступником у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення повного тексту ухвали - 02 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді:

12. Вступної та резолютивної частини постанови Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/968/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

02 лютого 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді:

13. Постанови Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/968/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась із вказаним позовом до суду, який мотивувала тим, що в липні 2013 року позивачка придбала в ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 року (далі - казначейські зобов`язання) в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США.

Порядок проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Пунктом 4 вказаної постанови КМУ передбачено, що генеральним агентом розміщення, доставки, інкасації, обслуговування обігу, погашення та знищення казначейських зобов`язань є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених вказаною постановою КМУ, сертифікат серії Б містить чотири купони. Розмір доходу за кожним купоном казначейського зобов`язання (кожні півроку) - 20 доларів США. Згідно з п. 15 вказаних Умов, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті - до 28.11.2015 року.

25.07.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 61_183, згідно з яким позивачка отримала 210 000 грн. на строк до 03.12.2014 з відсотковою ставкою 16 % та обов`язком щомісячного погашення відсотків за кредитом. Пунктами 3.5.1, 3.5.2 вказаного договору, в разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку позичальника (позивачки), банку надавалося право договірного списання з рахунків позивачки, відкритих у відповідача, у т.ч. з рахунку в іноземній валюті (долар США).

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 61_183, згідно з яким належні позивачу казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 (89 од.) на загальну суму 44500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. Одним із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави (п. 7.2.2 договору застави).

26.09.2013, в зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору, між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26.09.2013 була укладена до договору застави цінних паперів від 25.07.2013.

Пізніше, у вересні 2013 року позивачка придбала в тому ж відділенні AT «Ощадбанк» казначейські зобов`язання в кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 0683254 на загальну суму 17500 доларів США.

27.09.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 144_183, згідно з яким позивачка отримала 233 000 грн. на строк до 03.12.2014 року з відсотковою ставкою 16 %. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 144_183, згідно з яким належні позивачці казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 в кількості 65 штук на загальну суму 32500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183.

З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між позивачкою та AT «Ощадбанк», в особі керуючого Луганського обласного управління Оверчука О.М., було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013. Згідно п. 2.1 договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183, сторони домовилися, що обов`язок продавця (позивачки) передати у власність покупця (відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 61_183 від 25 липня 2013 року, укладеним між сторонами. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору купівлі-продажу покупець був зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після прострочення з боку продавця (в частині погашення грошових зобов`язань за кредитним договором) сплатити договірну вартість цінних паперів, зазначену в п. 1.2.11 договору на поточний рахунок позивачки (валюта рахунку - долар США), відкритий у відповідача. Договірна вартість казначейських зобов`язань зазначена в розмірі номінальної вартості цінних паперів 500 доларів США за одиницю, або 44500 доларів США за 89 казначейських зобов`язань. Пізніше кількість казначейських зобов`язань, які є предметом цього договору була зменшена до 59 одиниць, але додаткова угода щодо цього у позивачки не збереглася.

Договір купівлі-продажу № 144_183 від 27.09.2013 є цілком аналогічним, за виключенням того, що кількість казначейських зобов`язань складає 65 одиниць, загальна договірна вартість складає 32500 доларів США, а відкладальною умовою, відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, є факт прострочення виконання позивачкою грошових зобов`язань за кредитним договором № 144-183 від 27.09.2013.

Усі казначейські зобов`язання знаходилися на зберіганні у відповідача - ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 визнано недійсними положення п. 2.6 вищевказаних договорів купівлі-продажу в частині визначення в якості скасувальної обставини «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Цим же судовим рішенням, яке має силу преюдиційного факту, встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів, і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків.

Загальна кількість казначейських зобов`язань за вищевказаними договорами купівлі-продажу цінних паперів складає 124 одиниці, вартість зазначена в договорах купівлі-продажу відповідає номінальній - 500 доларів США за 1 казначейське зобов`язання або 62000 доларів США за усі 124 казначейські зобов`язання, які знаходилися у банку на зберіганні.

У зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області позивачка була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків.

13 листопада 2014 року представник позивачки ОСОБА_5 звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». У відповідь ОСОБА_5 отримала листа заступника голови правління AT «Ощадбанк» за № 11/5-22/163/2275 від 15.12.2014 року з повідомленням про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадуванням про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання.

У зв`язку з втратою Відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці.

З урахуванням того, що 28.11.2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26.11.2015 року представник позивача ОСОБА_6 повторно звернувся до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів (копія листа додається). Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти.

Розмір вказаних процентів за період з 20.11.2015 року по 20.11.2018 року становить:

62000 х (3%/365 х 1096) = 5 580,00 доларів США, де 1096 - кількість днів прострочення. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.11.2018 - 2779,5828 грн за 100 доларів США, ціна позову в розмірі 67580 доларів США складає 1 878 440, 16 грн.

Тому позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просила суд стягнути на користь позивачки з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 62000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року у сумі 5580 доларів США, а загалом 67580,00 доларів США.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивача, в якому не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що відповідачем не заперечується укладання договорів зазначених у позові представником позивача та враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436, починаючи з 24 липня 2014 року, запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, що унеможливило здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, та на виконання Указу Президента від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» була зупинена діяльність відділень філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, включаючи ТВБВ № 10012/0183 філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», яке розташоване в м. Первомайську, в сховищі цінностей якого обліковувались на позабалансових рахунках відповідні сертифікати казначейських зобов`язань, що є предметом договорів купівлі-продажу ЦП.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, усі приміщення філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», включаючи ТВБВ № 10012/0183 (м. Первомайськ), та майно, що в них знаходилось, було захоплено невстановленими озброєними особами, за фактами чого на підставі заяв Банку правоохоронними органами відкрито кримінальні провадження. Отже, сертифікати казначейських зобов`язань фактично були втрачені за незалежних від Відповідача обставин.

Починаючи з 13.11.2014 представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом.

Крім того, представник позивача звертався до філії - Харківського обласного управління AT «Ощадбанк» з метою погашення сертифікатів казначейського зобов`язання, серійні номери яких співпадають з викраденими сертифікатами у сховищі цінностей ТВБВ № 10012/0183 Банку, в чому відділенням Банку було відмовлено з підстав визнання цих казначейських зобов`язань викраденими.

Вважаючи обов`язком Відповідача здійснити звернення стягнення на заставлене майно сертифікати казначейських зобов`язань, та у зв`язку з цим здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, представник позивача звернувся до суду із вимогою про визнання припиненими кредитних договорів та стягнення грошових коштів у вигляді різниці між сумою заборгованості за кредитними договорами та сумою, яка була б виплачена Відповідачем за погашення казначейських зобов`язань, у подальшому з нарахованими трьома процентами річних за прострочення виконання зобов`язання з погашення казначейських зобов`язань.

Виходячи із дійсності умов договорів купівлі-продажу ЦП права та обов`язки за вказаними договорами припинилися у зв`язку із закінченням строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Як вже зазначалось, строк обігу казначейського зобов`язання встановлено 24 місяці від дати випуску сертифікату (30.11.2012), тобто 30 листопада 2014 року є датою припинення прав та обов`язків за договорами купівлі-продажу ЦП.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, починаючи з 13 листопада 2014 року представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом.

Тільки 26.11.2015 від позивача надійшов лист про виконання умов договорів купівлі-продажу ЦП шляхом купівлі сертифікатів казначейських зобов`язань, вимоги до яких обумовлені цими договорами, та погашення за рахунок цих коштів заборгованості за кредитними договорами. При цьому, самі бланки сертифікатів казначейських зобов`язань України до Банку не пред`являлись для здійснення відповідної фінансової операції.

Відповідач вважає, що сертифікати казначейських зобов`язань України, власником якого є позивач, набули статусу викрадених, тобто втрачені Банком з моменту відкриття відповідних кримінальних проваджень щодо захоплення невстановленими озброєними особами приміщень та майна AT «Ощадбанк», в тому числі і в м. Первомайськ Луганської області. У зв`язку з чим, факт купівлі-продажу цих ЦП не міг відбутися з підстав невідповідності вимогам до предмету договорів купівлі-продажу ЦП.

З огляду на вимоги ст. 673, 677 ЦК України, сертифікати казначейських зобов`язань втратили свої якості, які передбачені п. 1.2 Договорів купівлі-продажу ЦП, в силу їх неможливості поновлення, у зв`язку з їх викраденням, тобто втратою Банком, з незалежних від відповідача обставин, та в цьому випадку є непридатними для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали з укладанням Договорів купівлі-продажу ЦП у відповідності до вимог п. 17 Постанови КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Крім того, відповідач вважає, що 05.08.2017 строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення боргу сплив у відповідності до норм цивільного законодавства.

Тому відповідач просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача в особі свого представника надійшла відповідь на відзив, у якій просить не приймати до уваги доводи викладені відповідачем у відзиві, зазначивши щодо спливу строку позовної давності, що цінні папери на підставі договорів застави до кредитних договорів знаходилися на зберіганні у Первомайському відділенні «Ощадбанку» та внаслідок бойових дій вибули з володіння відповідача влітку 2014 року. Вказані обставини визнаються відповідачем, підтверджуються рішенням Сєвєродонецького міського суду від 21.10.2016 по справі № 428/5127/16-ц, рішенням Апеляційного суду Луганської області від 07.02.2017 по справі № 428/5127/16-ц та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву та як було встановлено вищезазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції від 07.02.2017, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2017 року, саме факт вибуття цінних паперів з володіння банку в серпні 2014 року внаслідок бойових дій на території АТО не дозволив банку звернути стягнення на вказані цінні папери та відповідно сплатити їх вартість продавцю.

Таким чином, обов`язку сплати покупцем (Банком) продавцю ( ОСОБА_1 ) вартості цінних паперів передує обов`язок продавця передати цінні папери Покупцю; обов`язок передати цінні папери покупцю виникає у продавця у разі виникнення наступних обставин: або прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, або з моменту пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП зі зберігання. Отже, початок строку перебігу позовної давності, відповідно до приписів ст. 265, 253 ЦК України, розпочався з 27.11.2015 - на наступний день з дня відмови банку прийняти казначейські зобов`язання та сплатити їх вартість відповідно до умов договорів купівлі-продажу ЦП. В останній день трирічного строку - 27.11.2018 позовну заяву було здано в поштовому відділенні, а відтак вказаний позов було подано в межах строку позовної давності.

Щодо підстав відмови банком в оплаті ЦП через набуття ними «статусу вкрадених», то посилання відповідача на нездійснення операцій з казначейськими зобов`язаннями через надання останнім «статусу вкрадених» не має під собою будь-якого нормативного обґрунтування. По-перше, цивільному праву України невідомий такий термін як «статус вкраденого». По-друге, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейські зобов`язання є борговими цінними паперами. В частині 1 статті 4 цього Закону зазначається, що обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом. Відповідач, за наявною інформацією, не звертався до суду в порядку окремого провадження з заявою про визнання ЦП, які є предметом договорів купівлі-продажу, недійсними. З огляду на викладене, за відсутності судового рішення про визнання ЦП втраченими та недійсними, посилання банку на їх недійсність безпідставні та необґрунтовані, а відмова у їх прийнятті 26.11.2015 незаконна.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а усього: 67580 доларів США. Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу за необґрунтованістю та у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не в повному обсязі та неправильно встановлені дійсні обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів по справі, а саме: умов кредитних договорів застави цінних паперів та купівлі-продажу цінних паперів.

Скаржник посилаючись на пункти 1.1, 2.1, 2.2 договорів купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 та №144_ 183 від 27.09.2013, вважає, що оскільки заборгованість за кредитними договорами виникла саме з 01.08.2014, то Банк зобов`язаний був здійснити купівлю-продаж цінних паперів 04.08.2014, і саме ОСОБА_1 припинила сплачувати кошти на погашення кредитних договорів, тому їй було відомо про виникнення прострочених грошових зобов`язань і про початок строку позовної давності - з 05.08.2014, що свідчить про сплив строку позовної давності 05.08.2017. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області усі приміщення філії - Луганського обласного управління АТ Ощадбанк, включаючи ТВБВ №3 (м. Первомайськ), та майно, що в них знаходилось було захоплено невстановленими озброєними особами, і сертифікати казначейських зобов`язань фактично були втрачені за незалежних від відповідача обставин, за фактом чого відкрите кримінальне провадження. Отже сертифікати казначейських зобов`язань України, власником якого є позивачка, набули статусу викрадених, тобто втрачені Банком з моменту відкриття відповідних кримінальних проваджень щодо захоплення невстановленими озброєними особами приміщень та майна АТ Ощадбанк, в тому числі і в м. Первомайськ Луганської області. У зв`язку з чим факт купівлі-продажу цих цінних паперів не міг відбутися з підстав невідповідності вимогам до предмету Договорів купівлі-продажу цінних паперів. Строк обігу казначейських зобов`язань встановлено 24 місяця від дати випуску сертифікату (30.11.2012), тобто до 30 листопада 2014. В порушення норм матеріального права, а саме ст. 655, 673, 677, 678, 689 ЦК України, суд не взяв до уваги втрату сертифікатами казначейських зобов`язань своїх якостей як товару у зв`язку з їх викраденням, тобто їх втратою Банком з незалежних від відповідача обставин, та в цьому випадку є непридатними для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали в Договорах купівлі-продажу цінних паперів. Вказане свідчить про істотне порушення вимог щодо якості товару (ч. 2 ст. 678 ЦК України) та про відсутність правових підстав для виконання відповідачем зобов`язань за договорами купівлі-продажу.

На апеляційну скаргу відповідача представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надано відзив про безпідставність та необґрунтованість скарги, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін, оскільки згідно укладених між сторонами договорів купівлі-продажу цінних паперів обов`язку сплатити Покупцем (Банком) Продавцю ( ОСОБА_1 ) вартості цінних паперів передує обов`язок Продавця передати цінні папери Покупцю, обов`язок передати цінні папери Покупцю виникає у Продавця у разі виникнення наступних обставин: або прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, або з моменту пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП зі зберігання. Після виникнення прострочення у Продавця, факт звернення його представника 26.11.2015 до Відповідача з вимогою прийняти відшукані оригінали казначейських зобов`язань та сплатити їх вартість згідно договорів купівлі-продажу підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Отже, початок перебігу строку позовної давності відповідно до приписів ст. 265, 253 ЦК України розпочався 27.11.2015 наступного дня з дня відмови банку прийняти казначейські зобов`язання та сплатити їх вартість відповідно до вимог договорів купівлі-продажу ЦП, і в останній день трирічного строку 27.11.2018 - позовну заяву було подано. Крім того, в оскаржуваному рішенні зроблено висновок про переривання строку позовної давності, оскільки позивачка зверталася до суду 26.04.2016 з позовом про визнання зобов`язань за кредитними договорами припиненим та стягнення вартості ЦП за вирахуванням коштів на погашення кредитної заборгованості, після чого позивачкою здійснювалися дії з відшукування оригіналів документів і 11.04.2017 мало місце її звернення до суду з позовом про стягнення збитків, 3% річних та визнання недійсними скасувальних умов договорів купівлі-продажу ЦП, без чого вона не мала можливості захистити свої порушені права і вказана можливість з`явилася у неї лише після визнання постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 скасувальної умови договорів недійсною. З урахуванням правової позиції, висловленої ВС у постанові від 17.04.2019 по справі № 1007/115/2009-ц, враховуючи, що позивачу було вказано на обрання правильного способу захисту порушеного прав, з урахуванням необхідності попереднього визнання недійсною скасовувальної умови договорів, вважає обґрунтованими та правомірними висновки суду щодо переривання строку позовної давності. Крім того, рішення про визнання ЦП втраченими та недійсними відсутнє, а посилання Банку на їх статус як викрадених не ґрунтується на вимогах закону, а відмова в їх прийнятті 26.11.2015 незаконна.

Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., склад колегії Кострицького В.В., Стахової Н.В. Апеляційне провадження по справі було відкрито 24 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 02 лютого 2021 року о 14.30 год. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021 у зв`язку із хворобою судді Стахової Н.В. вилучено останню зі складу колегії, новий суддя у складі колегії суддів Лозко Ю.П.

У судовому засіданні представник скаржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гребенар О.В. підтримав доводи скарги, представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.

Позивачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (частина 5 статті 82 ЦПК України).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» на користь позивачки ОСОБА_1 у якості боргу заборгованості за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів, далі - ЦП) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладеними між тими самими сторонами та якими визначено обов`язок Продавця ( ОСОБА_1 ) передати цінні папери Покупцю (Банку), строком погашення яких є 28.11.2015, у разі виникнення прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, у сумі 62000 доларів США та 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року у сумі 5580 доларів США, а загалом 67580,00 доларів США.

Судом встановлено та визнається сторонами, що в липні 2013 р. позивачка ОСОБА_1 придбала в ТВТБВ №10012/0183 - філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 р. в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США.

25 липня 2013 року між позивачкою та Банком було укладено кредитний договір №61_183, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 210 000 грн, зі сплатою 16 % річних, строком до 03 грудня 2014 року. 25 липня 2013 року на забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором між нею та Банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378, у кількості 89 одиниць на загальну суму 44500 доларів США.

У вересні 2013 року вона придбала у Банку казначейські зобов`язання у кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 068254 на загальну суму 17500 доларів США.

27 вересня 2013 року між нею та банком було укладено кредитний договір № 144_183, за умовами якого вона як позичальник отримала кредит у розмірі 233 тис. грн., зі сплатою 16% річних, на строк до 03 грудня 2014 року. 27 вересня 2013 року на забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором між нею та банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378, у кількості 65 одиниць на загальну суму 32500 доларів США.

Всі зазначені казначейські зобов`язання було передано до філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» - ТВТБВ №10012/0183.

З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВТБВ № 10012/0183 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Оверчука О.М., укладено договори купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013 року. Згідно п. 2.1 цього договору, сторони домовилися, що обв`язок продавця (позивачки) передати у власність покупця (відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення продавцем виконання грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 року, укладеного між сторонами.

Відповідно до п.п. 1.1, 8.2, 2.6 договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 року, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти ЦП і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі.

Дія договору припиняється з моменту повного виконання сторонами зобов`язань, що встановлені цим договором, або у випадку настання однієї із скасувальних обставин, передбаченої п. 2.6 цього договору.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 212 ЦК України, Сторони дійшли взаємної згоди відносно того, що їх права та обов`язки передбачені умовами договору, припиняються в момент настання тієї з перелічених далі скасувальних обставин, що настане раніше: повне та своєчасне виконання Продавцем грошових зобов`язань за Кредитним договором № 61_183 від 25.07.2013 року, укладеним між Сторонами, або закінчення строку обігу ЦП, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Аналогічні положення містить у собі договір купівлі-продажу цінних паперів № 144_183 від 27.09.2013 року.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «державний Ощадний банк» про визнання кредитних договір №61_183 від 25.07.2013 року, № 144_83 від 27.09.2013 року припиненими, а обов`язків з вказаних кредитних договорів - погашеними, стягнення грошових коштів відмовлено. Зустрічний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами в загальній сумі 762971,81 грн, стягнення суми сплаченого судового збору у розмірі 11444,58 грн задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитними договорами №61_183 від 25 липня 2013 року та №144_83 від 27 вересня 2013 року у загальному розмірі 762971 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших правових підстав. В іншій частині рішення міського суду залишено без змін.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» м. Київ в особі філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про стягнення збитків та про визнання недійсними положень пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 та № 144_183 від 27.09.2013, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» скасовано у частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_183, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», про припинення прав і обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 428/3631/17 касаційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишені без задоволення. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.12.2017 року у нескасованій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 року залишено без змін. Поновлено дію постанови Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013 року, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», про припинення прав і обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Цим же судовим рішенням встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків.

Відповідно до вказаних договорів сторони домовилися, що продавець ОСОБА_1 та покупець Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» уклали договір про те, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені в п. 1.2 цих Договорів, а покупець зобов`язується прийняти ЦП і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі, при цьому предметом купівлі-продажу за договорами є казначейські зобов`язання у кількості 124 одиниці.

Відповідно до п. 2.1 сторони домовилися, що обов`язок Продавця передати ЦП у власність Покупця та обов`язок Покупця оплатити ЦП виникає за наступних обставин (в залежності від того, яка настане раніше): 2.1.1 прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за Кредитними договорами № 61_183 від 25 липня 2013 року та № 144_183 від 27 вересня 2013 року, укладеними між сторонами; п. 2.1.2 пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП із зберігання…; 2.2. Покупець зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після настання однієї з обставин (подій), вказаних у п.п. 2.1.1-2.1.2 цього Договору, сплатити загальну вартість ЦП, вказану в п. 1.2.11 цих договорів, на поточний рахунок Продавця № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

Пунктом 15 постанови КМУ від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань», якою затверджено Умови розміщення та погашення казначейських зобов`язань (в редакції, чинній на час укладення оспорюваних договорів), визначено, що випущені казначейські зобов`язання на пред`явника в документарній формі загальним обсягом 200 млн. доларів США із строком обігу 24 місяці, номінальною вартістю 500 доларів США, різними серіями, підлягають погашенню та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті.

Отже, строк обігу казначейських зобов`язань чітко визначений законодавчо певною датою, і не може бути змінений сторонами на власний розсуд.

Із посиланням на застосування до спірних правовідносин вимог статей 526, 610, ч. 2 ст.625 ЦК України судом зроблено висновок, що оскільки за договорами купівлі-продажу цінних паперів відповідач зобов`язався прийняти цінні папери і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених у цих договорах, а позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу сплати грошових коштів за цінні папери, а саме - з пропозицією сплатити її заборгованість за кредитними договорами за рахунок вартості цінних паперів, з перерахуванням різниці на її валютний рахунок в Ощадбанку, на що отримала від відповідача, який був зберігачем ЦП, відмову виконати умови договорів купівлі-продажу цінних паперів, посилаючись на їх викрадення, що не є умовою договорів, суд вважав доведеним невиконання відповідачем перед позивачем зобов`язань за договорами купівлі-продажу ЦП і неповернення суми боргу у передбачений договором строку, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості у сумі 62000,00 доларів США.

Стягнення з відповідача на користь позивачки 3% річних з 26.11.2015 до 26.11.2018 у розмірі 5580,00 доларів США грунтується на правильному застосуванні вимог ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Довід апеляційної скарги про те, що у зв`язку з проведенням АТО на території Луганської області і захопленням невстановленими озброєними особами майна Відповідача, у тому разі і сертифікатів казначейських зобов`язань, за фактом чого відкрите кримінальне провадження, свідчить про набуття цими сертифікатами статусу викрадених, у зв`язку із чим факт купівлі-продажу цих цінних паперів не міг відбутися з підстав невідповідності вимогам до предмету Договорів купівлі-продажу цінних паперів та їх непридатністю для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали в Договорах купівлі-продажу цінних паперів і істотне порушення вимог щодо якості товару (ч. 2 ст. 678 ЦК України) та про відсутність правових підстав для виконання відповідачем зобов`язань за договорами купівлі-продажу, не заслуговує на увагу, оскільки п. 2 ч. 5 ст. 3 закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейські зобов`язання є борговими цінними паперами.

В частині першій статті 4 цього Закону зазначається, що обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України (в редакції Кодексу, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) в порядку окремого провадження суд розглядає справи, у т.ч. стосовно відновлення прав на втрачені цінні папери. Відповідно до частини 1 вказаної статті окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи. Відповідно до ст. 260, 267 ЦПК України (в редакції Кодексу, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) саме особа, яка втратила цінний папір на пред`явника, може звернутися до суду із заявою про визнання їх недійсними і про відновлення її прав на втрачений цінний папір. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення про визнання втраченого цінного папера недійсним або про відмову в задоволенні заявленої вимоги. З наведеного вбачається, що обмеження, пов`язані з обігом казначейських зобов`язань як виду цінних паперів можливі лише у разі визнання судом в порядку окремого провадження втраченого цінного паперу недійсним.

Оскільки відповідачем не заперечується той факт, що саме ним як зберігачем ЦП їх втрачено, то саме він мав звернутися до суду з вказаною завою. При цьому, відсутність вини відповідача у такій втраті з огляду на події на сході країни у серпні 2014 року жодним чином не впливає на звільнення відповідача від такого обов`язку з метою дотримання виконання сторонами взятих на себе договірних зобов`язань.

Тому слушними є доводи позивачки у відзиві на апеляційну скаргу про те, що з огляду на викладене за відсутності судового рішення про визнання ЦП втраченими та недійсними, посилання Банку на їх недійсність є безпідставними та необгрунтованими, а відмова Банку у їх прийнятті 26.11.2015 незаконною.

Пред`явлення представником позивачки сертифікатів казначейських зобов`язань ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» 24.11.2015 підтверджено відповідним листом, в якому у кості додатків зазначено оригінали казначейських зобов`язань на пред`явника, емітованих Міністерством Фінансів України, серії Б, міжнародний ідентифікаційний номер ISIN-UA, номінальна вартість (ціна) одного ЦП 500,00 доларів США, кількістю 122 шт., номери сертифікатів ЦП з номера 068220 по 068254, з номеру НОМЕР_3 по 068304, з номера НОМЕР_4 по 068378, загальною номінальною вартістю 62000,00 доларів США (а.с. 57-58).

Наведеному відповідає і пояснювальна начальника відділу банківської безпеки ФЛОУ «Ощадбанк» Войнаревича О.А. від 26.11.2015 про пред`явлення саме вищезазначених цінних паперів, які перебувають в залогу по кредиту клієнта Первомайського відділення Ощадбанку і знаходяться в сховищі Первомайського відділення Ощадбанку, яке захоплене збройними формуваннями, з приводу чого виникла підозра, яким чином вказані казначейські зобов`язання опинилися на руках у вказаних осіб (а.с. 196 зв.).

Оскільки закон не містить такого поняття як «викрадені цінні папери» і законом та умовами укладених між сторонами договорів не визначено як підставу для відмови у погашенні казначейських зобов`язань такий їх статус, а визначено лише обов`язок сплати Покупцем (Банком) Продавцю ( ОСОБА_1 ) вартості цінних паперів, чому має передувати їх передача Продавцем Покупцю у разі виникнення прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами (що мало місце у спірних правовідносинах), то доводи скарги про неможливість виконання Банком взятих на себе зобов`язань з погашення ЦП з огляду на втрату ними своїх якостей як товару та непридатності для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали в Договорах купівлі-продажу ЦП, є помилковими.

Тому не ґрунтується на вимогах закону та Порядку проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань, регламентованого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань», і відмова Банку прийняти та вчинити відповідні до умов укладених між сторонами договору дії щодо сертифікатів, строк погашення яких станом на час їх пред`явлення представниками позивачки 26.11.2015 не закінчився, оскільки кінцевою датою їх погашення у відповідності до п. 15 вказаних Умов є 28.11.2015.

Що стосується доводів апеляційної скарги про сплив строку позовної давності 05.08.2017 щодо вимог Позивачки про стягнення боргу, то вони не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, спростовуються правильними висновками суду в цій частині з огляду на таке.

Роблячи висновок про звернення позивачки до суду із теперішнім позовом в межах строку позовної давності, суд із посиланням на вимоги ст. 256, ч. 1, 5 ст. 261, 264 ЦК України вважав початком його перебігу наступний день після 26.11.2015, коли представник позивачки звернувся до відповідача з вимогою прийняти відшукані ним оригінали казначейських зобов`язань у загальній кількості 122 одиниці та сплатити їх вартість згідно з договорами купівлі-продажу, і після невиконання відповідачем своїх зобов`язань подачу позову в останній день трирічного строку 27.11.2018.

Колегія суддів погоджує такий висновок як підтверджений матеріалами справи, оскільки пред`явлення казначейських зобов`язань мало місце до збігу строку пред`явлення ЦП для погашення, і саме з цього часу позивачка довідалася про порушення свого права.

Не заслуговує на увагу твердження скаржника про сплив позовної давності у спірних правовідносинах 05.08.2017 як сплину трирічного строку після прострочення за кредитними договорами з боку позивачки, що мало місце 01.08.2014, і у відповідності до п. 2.2. Договорів купівлі-продажу цінних паперів щодо здійснення їх купівлі на протязі двох банківських днів з моменту виникнення прострочення та небанківські дні 02.08.14, 03.08.2014, Банк мав здійснити купівлю ЦП 04.08.2014, оскільки як зазначає сам Банк здійснення всіх операцій було припинено, контроль над приміщеннями та сховищами Банку, де зберігалися ЦП, був втрачений, що унеможливлювало з їх боку виконання своїх зобов`язань.

Тому початок перебігу строку позовної давності визначений судом з урахуванням положень цивільного законодавства.

Одночасні висновки суду про переривання перебігу строку позовної давності, оскільки позивачка двічі зверталася до суду з приводу спірних правовідносин між тими самими сторонами, що виникли з договорів купівлі-продажу цінних паперів, проте помилково визначивши природу коштів як відшкодування шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову їй частково було відмовлено, і що пред`явлення позову до того ж відповідача, з тих же підстав, однак з іншим предметом є підставою для переривання і початку заново перебігу строку, а також висновок про подачу позову у межах трирічного строку з дня, коли позивачка дізналася про порушення свого права, є взаємовиключними та помилковими, оскільки правильним є висновок суду саме про звернення позивачки до суду в межах трирічного строку 27.11.2018.

В одних тих самих правовідносинах не може бути визначено декілька початків строку позовної давності.

Проте такі помилкові висновки щодо переривання строку позовної давності з огляду на інший предмет позову як матеріально-правову вимогу позивачки не призвели до неправильного вирішення спору в частині того, що позивачкою не пропущений строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Доводи апеляційної карги не свідчать про неправильне застосування судом, який правильно вирішив спір, норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року є таким, що винесено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 05 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді:

14. Ухвали Верховного Суду від 18.03.2021 року:

Верховний суд

Ухвала

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 428/15646/18

провадження № 61-3826ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника

ОСОБА_3 звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», (далі АТ «Ощадбанк»),

в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість

у сумі 62 000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період

з 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року у сумі

5 580 доларів США, а загалом 67 580 доларів США.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1

до АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26 листопада 2015 року

по 26 листопада 2018 року у сумі 5 580 доларів США, а загалом

67 580 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

05 березня 2021 року до Верховного Суду АТ «Ощадбанк» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права (статтей 212, 256, 261, 655, 662-665, 673, 677, 678, 689 ЦПК України) у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга АТ «Ощадбанк» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, повний текст якої складено 05 лютого 2021 року, подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить зупинити виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада

2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 02 лютого

2021 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду

або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає примусовому виконанню, розмір суми, присудженої судом до стягнення 67 580 доларів США, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення, а також інформацію про наявність зобов`язань позивачки за кредитними договорами на суму 3 686 861, 93 грн, з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про стягнення боргу, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду

від 02 лютого 2021 року.

Витребувати з Сєвєродонецького міського суду Луганської області

вищезазначену цивільну справу (№ 428/15646/18).

Клопотання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про зупинення виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року та постанови Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року задовольнити частково.

Зупинити виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Надіслати позивачці копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою

і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 05 квітня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович

15. Ухвали Верховного Суду від 09.06.2021 року:

ВЕРХОВНИЙ СУД

Ухвала

09 червня 2021 року

м. Київ

справа № 428/15646/18

провадження № 61-3826св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про стягнення боргу, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області, у складі судді Посохова І. С., від 09 листопада

2020 року та постанову Луганського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Назарової М. В., Кострицького В. В., Лозко Ю. П., від 02 лютого

2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника

ОСОБА_3 звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», (далі АТ «Ощадбанк»),

в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість

у сумі 62 000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період

з 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року у сумі

5 580 доларів США, а загалом 67 580 доларів США.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1

до АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26 листопада 2015 року

по 26 листопада 2018 року у сумі 5 580 доларів США, а загалом

67 580 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада

2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого

2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» про стягнення боргу, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович

16. Постановии Верховного Суду від 07.07.2021 року:

ВЕРХОВНИЙ СУД

Постанова

Іменем України

07 липня 2021 року

м. Київ

справа № 428/15646/18

провадження № 61-3826св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

представник відповідача Гребенар Олексій Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області, у складі судді

Посохова І. С., від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Назарової М. В.,

Кострицького В. В., Лозко Ю. П., від 02 лютого 2021 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», (далі АТ «Ощадбанк») про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2013 року вона придбала у банку середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення

після 28 листопада 2014 року у кількості 89 одиниць за номерами

з 068290 по 068378 на загальну суму 44 500 доларів США. 25 липня

2013 року між нею та банком було укладено кредитний договір № 61_183, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 210 тис. грн зі сплатою

16% річних строком до 03 грудня 2014 року. 25 липня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між нею та банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 у кількості 89 одиниць на загальну суму 44 500 доларів США. У вересні 2013 року вона придбала у банку казначейські зобов`язання у кількості 35 одиниць за номерами з 068220 по 068254 на загальну суму 17 500 доларів США.

27 вересня 2013 року між нею та банком було укладено кредитний договір

№ 144_183, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 233 тис. грн зі сплатою 16 % річних строком по 03 грудня 2014 року. 27 вересня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між нею та банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 у кількості 65 одиниць на загальну суму 32 500 доларів США.

26 вересня 2013 року у зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 61_183 та додатковий договір до договору застави цінних паперів від 25 липня 2013 року, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю

59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26 вересня 2013 року була укладена до договору застави цінних паперів від 25 липня 2013 року. Крім того, між нею та ПАТ «Ощадбанк» було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року №144_183. Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22 березня 2018 по справі № 428/3631/17 визнано недійсними положення пункту 2.6 вищевказаних договорів купівлі-продажу в частині визначення в якості скасувальної обставини «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Позивачка зазначала, що цим же судовим рішенням, яке є преюдиційним, встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів, і підстави позову, на які посилалася позивачка у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків. Загальна кількість казначейських зобов`язань за вищевказаними договорами купівлі-продажу цінних паперів складає 124 одиниці, вартість, зазначена в договорах купівлі-продажу, відповідає номінальній 500 доларів США за 1 казначейське зобов`язання або 62 000 доларів США за усі 124 казначейські зобов`язання, які знаходилися у банку на зберіганні. Позивачка посилалась на те, що у зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області вона була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків. 13 листопада 2014 року вона звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». Листом AT «Ощадбанк» від 15 грудня 2014 року № 11/5-22/163/2275 повідомлено про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадано про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання. У зв`язку з втратою відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці. З урахуванням того, що 28 листопада 2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26 листопада 2015 року представник позивачки повторно звернувся до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів (копія листа додається). Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 62 000 доларів США,

3% річних з вказаної суми за період з 26 листопада 2015 року

по 26 листопада 2018 року у сумі 5 580 доларів США, а загалом

67 580 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26 листопада 2015 року

по 26 листопада 2018 року у сумі 5 580 доларів США, а загалом

67 580 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за договорами купівлі-продажу цінних паперів відповідач зобов`язався прийняти цінні папери і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених у цих договорах. Районний суд зазначив, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу сплати грошових коштів за цінні папери, зокрема з пропозицією сплатити її заборгованість за кредитними договорами за рахунок вартості цінних паперів з перерахуванням різниці на її валютний рахунок в банку, на що отримала від відповідача, який був зберігачем цінних паперів, відмову виконати умови договорів купівлі-продажу цінних паперів з посиланням на їх викрадення. З огляду на зазначене, суд першої інстанції вважав доведеним невиконання відповідачем перед позивачем зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів і неповернення суми боргу у передбачений договором строк, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості у сумі 62 тис. доларів США та трьох процентів річних.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Луганського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» залишено без задоволення. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що казначейські зобов`язання є борговими цінними паперами, а обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом. Оскільки відповідачем не заперечується той факт, що саме ним як зберігачем цінних паперів їх втрачено, він мав звернутися до суду із заявою про визнання цінних паперів недійсними. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відсутність вини відповідача у такій втраті з огляду на події на сході країни у серпні 2014 року жодним чином не впливає на звільнення відповідача від виконання обов`язку з метою дотримання виконання сторонами взятих на себе договірних зобов`язань. Суд апеляційної інстанції вважав правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки позов подано в останній день трирічного строку 27 листопада 2018 року з моменту, коли представник позивачки 26 листопада 2015 року звернувся до відповідача з вимогою прийняти оригінали казначейських зобов`язань у загальній кількості 122 одиниці та сплатити їх вартість згідно з договорами купівлі-продажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада

2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 02 лютого

2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось те, що спірні договори купівлі-продажу цінних паперів укладалися з відкладальною обставиною, яка є суттєвою умовою цих договорів. Сертифікати казначейських зобов`язань були втрачені. На думку заявника, суди не встановили правову природу договорів купівлі-продажу цінних паперів, дійсний порядок передачі товару покупцю та момент виникнення у покупця обов`язку за договорами зі сплати грошових коштів і не визначили момент, з якого повинен починатися перебіг позовної давності. Особа, яка подала касаційну скаргу, наголошує на тому, що банк не зміг виконати свій обов`язок щодо перерахування коштів за цінні папери з незалежних від нього об`єктивних обставин. Заявник стверджує, що договори застави цінних паперів, укладені між позивачкою та банком з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, є чинними, проте суди практично позбавили банк права звернути стягнення на вказаний предмет застави. Вважає, що судами неправильно встановлено початок перебігу позовної давності.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить залишити касаційну скаргу АТ «Ощадбанк» без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У липні 2013 року ОСОБА_1 придбала у ПАТ «Ощадбанк» середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення

після 28 листопада 2014 року в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44 500 доларів США.

25 липня 2013 року між позивачем та банком було укладено кредитний договір № 61_183, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі

210 тис. грн зі сплатою 16% річних, строком по 03 грудня 2014 року. Також 25 липня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між нею та банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 у кількості 89 одиниць на загальну суму 44 500 доларів США.

У вересні 2013 року вона придбала у банку казначейські зобов`язання у кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 068254 на загальну суму

17 500 доларів США.

27 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та банком було укладено кредитний договір № 144_183, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 233 тис. грн зі сплатою 16% річних строком по 03 грудня 2014 року. У цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між нею та банком було укладено договір застави цінних паперів, за умовами якого вона як заставодавець передала банку в заставу належні їй казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 у кількості 65 одиниць на загальну суму 32 500 доларів США.

Всі зазначені казначейські зобов`язання було передано до філії Луганського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» ТВТБВ №10012/0183.

26 вересня 2013 року у зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць на забезпечення по іншому кредитному договору між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 61_183 та додатковий договір до договору застави цінних паперів від 25 липня

2013 року, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода

від 26 вересня 2013 року була укладена до договору застави цінних паперів від 25 липня 2013 року.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 жовтня 2016 року у справі № 428/5127/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Ощадбанк» про визнання кредитних договорів від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_83 припиненими, а обов`язків за вказаними кредитними договорами погашеними, стягнення грошових коштів відмовлено. Зустрічний позов ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами у загальній сумі 762 971,81 грн задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших правових підстав. В іншій частині рішення міського суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 відхилено. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 жовтня 2016 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду Луганської області від 07 лютого 2017 року залишено без змін.

Під час розгляду справи № 428/5127/16-ц суди виходили із того, що банк виконував функції за дорученням держави щодо продажу казначейських зобов`язань та видачі сертифікатів (тобто виступав розповсюджувачем цінних паперів), правовідносини між позивачем та відповідачем щодо казначейських зобов`язань закінчилися після їх продажу позивачеві, зобов`язань по викупу та погашенню цих цінних паперів відповідач на себе особисто, як сторона у зобов`язанні, не брав, також не покладалося такого обов`язку на нього і діючим законодавством; погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними здійснюється ПАТ «Ощадбанк» за рахунок коштів саме державного бюджету. Порядок розміщення та погашення казначейських зобов`язань затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 836, пунктом 13 якого передбачено, що погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними здійснюються ПАТ Ощадбанк за рахунок коштів державного бюджету; та обставина, що відповідач виконував доручення держави з погашення казначейських зобов`язань у визначений державою строк, не є підставою вважати, що у відповідача виникли грошові зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Відповідно до договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань

від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_183 ОСОБА_1 та ПАТ «Ощадбанк» домовилися про те, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені у пункті 1.2 цих договорів, а покупець зобов`язується прийняти цінні папери і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі, при цьому предметом купівлі-продажу за договорами є вищезазначені казначейські зобов`язання у кількості 89 та 65 штук відповідно.

Відповідно до пункту 2.1 вказаних договорів купівлі-продажу цінних паперів сторони домовилися, що обов`язок продавця передати цінні папери у власність покупця та обов`язок покупця оплатити цінні папери виникає за наступних обставин (в залежності від того, яка настане раніше):

2.1.1 прострочення продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_183, укладеними між сторонами;

2.1.2 пред`явлення продавцем вимоги про повернення цінних паперів зі зберігання.

Пунктом 2.6 вищезазначених договорів купівлі-продажу визначено, що керуючись положеннями частини другої статті 212 ЦК України сторони дійшли взаємної згоди, що їх права та обов`язки, передбачені умовами цього договору, припиняються в момент настання однієї з перелічених скасувальних обставин, що настане раніше:

повне та своєчасне виконання продавцем грошових зобов`язань за кредитним договорами від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_183, укладеними між сторонами, або

закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань».

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22 березня 2018 року у справі № 428/3631/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 року скасовано у частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними положення пунктів 2.6 договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань від 25 липня 2013 року № 61_183 та від 27 вересня 2013 року № 144_183, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», про припинення прав і обов`язків за вказаними договорами з моменту настання наступної скасувальної обставини: «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Починаючи з 13 листопада 2014 року представники позивачки звертались до банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на необхідності виконання умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом.

26 листопада 2015 року представник позивачки звернувся до відповідача з вимогою прийняти відшукані ним оригінали казначейських зобов`язань у загальній кількості 122 одиниці та сплатити їх вартість згідно з договорами купівлі-продажу, що підтверджується змістом листа-вимоги з відміткою банку про отримання, проте банк відмовив у прийнятті казначейських зобов`язань та сплаті їх вартості відповідно до умов договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої

статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша, друга статті 5 ЦПК України).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У частині першій статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до частини третьої статті 5 Закону України «Про заставу» застава цінних паперів може здійснюватись шляхом передачі їх заставодержателю або у депозит нотаріальної контори, приватного нотаріуса чи банку.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом частин першої-четвертої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

У відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейські зобов`язання України є борговими цінними паперами, які посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання.

Статтею 11 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що казначейське зобов`язання України це державний цінний папір, що розміщується виключно на добровільних засадах серед фізичних осіб, посвідчує факт заборгованості Державного бюджету України перед власником казначейського зобов`язання України, дає власнику право на отримання грошового доходу та погашається відповідно до умов розміщення казначейських зобов`язань України. Номінальна вартість казначейських зобов`язань України може бути визначена у національній або іноземній валюті.

У разі розміщення казначейських зобов`язань України у документарній формі видається сертифікат.

У сертифікаті казначейського зобов`язання України зазначаються вид цінного паперу, найменування і місцезнаходження емітента, сума платежу, дата виплати грошового доходу, дата погашення, зазначення місця, в якому повинно бути здійснено погашення, дата і місце видачі казначейського зобов`язання України, серія та номер сертифіката казначейського зобов`язання України, підпис керівника емітента або іншої уповноваженої особи. У сертифікаті іменного казначейського зобов`язання України також зазначається ім`я власника.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом.

Відповідно до пункту 15 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 05 вересня 2012 року № 836, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються 01 липня 2016 року. Після зазначеної дати казначейські зобов`язання, що не були пред`явлені до погашення, вважаються погашеними.

Погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними здійснюються ПАТ «Ощадбанк» за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів у зв`язку із втратою сертифікатів казначейських зобов`язань, які перебували на зберіганні у ПАТ «Ощадбанк», та трьох процентів річних, оскільки відповідач не здійснив виплату за казначейськими зобов`язаннями (не погасив казначейські зобов`язання у передбаченому порядку) та визнав, що втратив сертифікати казначейських зобов`язань, які були передані позивачкою у заставу банку.

Судами попередніх інстанцій враховано, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу сплати грошових коштів за цінні папери, а саме з пропозицією погасити заборгованість за кредитними договорами шляхом погашення казначейських зобов`язань, а різницю перерахувати на її валютний рахунок в банку, однак відповідач відмовився виконати умови договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Також колегією суддів враховано, що строк погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припинилися 01 липня 2016 року

у відповідності до пункту 15 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 05 вересня 2012 року № 836, отже позивачка позбавлена права пред`явити вимоги про погашення казначейських зобов`язань, враховуючи їх втрату відповідачем.

Висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності слід визнати обґрунтованим.

Колегією суддів взято до уваги, що банком в повному обсязі добровільно було виконано рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року у цій справі та 11 лютого 2021 року перераховано на рахунок позивачки грошові кошти у розмірі 67 580 доларів США, що визнається представником позивачки у поданому відзиві на касаційну скаргу. Вказані обставини також можуть свідчити про те, що виконання судового рішення у справі № 428/5127/16-ц можливо провести за рахунок грошових коштів, які перебувають на рахунках ОСОБА_10 .

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Порушень порядку надання та отримання доказів не встановлено, судами попередніх інстанцій зроблена належна правова оцінка доказів.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 09 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду

від 02 лютого 2021 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович

ІІ. Відновити частково втрачене судове провадження за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу, а саме, у частині:

1.Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 6/428/127/2021

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника заявника Тітова О.М.,

представника заінтересованої особи Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області заяву Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

04 жовтня 2021 року представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гребенар О.В. звернувся до суду з заявою про зупинення провадження у справі. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що на теперішній час в Попаснянському районному суді Луганської області перебуває на розгляді справа № 423/521/21 за позовом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним. Зазначена справа безпосередньо пов`язана зі справою щодо заміни сторони виконавчого провадження (стягувача). Банк не погоджується з умовами укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги, оскільки вважає, що він був укладений з метою ухилення від виконання рішень судів, якими були задоволені позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, представник заінтересованої особи звернувся до суду з даною заявою і просить зупинити провадження до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У своїх письмових запереченнях щодо зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача представник заявника адвокат Тітов О.М. зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 516 ПК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Таким чином, заявником ОСОБА_2 в поданій заяві про заміну стягувача наведено достатні, обґрунтовані підстави, які підтверджуються наданими доказами та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що в сукупності свідчить про наявність підстав для заміни стягувача щодо виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 по справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» про стягнення боргу, та зазначення ОСОБА_2 в якості стягувача. У зв`язку з цим адвокат Тітов О.М. вважає, що немає правових підстав для зупинення провадження у цій справі.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гребенар О.В. підтримав подану заяву, просив її задовольнити.

Представник заявника Тітов О.М. заперечував проти задоволення поданої заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши подану заяву, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Разом з тим, підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Як на підставу звернення до суду із вказаною заявою представник заінтересованої особи посилається на позов АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним, який розглядається Попаснянським районним судом Луганської області.

Проте, суд вважає, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. На думку суду, неможливо зупиняти провадження у справі, виходячи з припущення представника заінтересованої особи про можливе задоволення позову про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним на користь АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Ураховуючи викладене, суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної справи по суті, так як наявні в матеріалах справи докази дозволяють суду встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, а тому вважає за необхідне у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовити.

Керуючись ст. 251, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов

2.Вступної та резолютивної частини ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 6/428/127/2021

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника заявника ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ:

Враховуючи складність у складанні повного тексту ухвали, на що може бути витрачений значний час, суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини та відкласти складання повного тексту ухвали до 01.11.2021 року.

Керуючись ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов

3.Ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 6/428/127/2021

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

представника заявника ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Гребенара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилається на те, що 12.01.2021 між ним та ОСОБА_1 , яка є позивачем, а згодом стягувачем по цивільній справі № 428/15646/18, було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 (цедент) відступила ОСОБА_2 (цесіонарію), а він набув права вимоги, належне цедентові, та став новим кредитором за договором купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», тобто набув право вимоги до Банку в сумі 62 000 доларів США та 3% річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а всього 67 580 доларів США. Оскільки станом на момент подання зазначеної заяви рішення по цивільній справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 набрало законної сили, заявник у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» звернувся до суду і просить замінити стягувача по цивільній справі № 428/15646/18 з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням права вимоги за договором цесії від 12.01.2021.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав подану заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гребенар О.В. заперечував проти задоволення поданої заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у цивільній справі № 428/15646/18 з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 вищезазначене рішення суду залишено без змін.

Згідно з умовами Договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, укладеного між ОСОБА_1 (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги на стягнуту з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

За Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144 183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та зобов`язань за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428 15646/18. До Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.

З наведених вище положень закону судом вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження з заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звернутися сторона (заінтересована особа). В даному випадку заінтересована особа ОСОБА_2 має право на звернення до суду з заявою про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

В зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 905/1976/16.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При цьому частиною 5 статті 442 ЦПК України чітко встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначив, що оспорюваний договір відступлення права вимоги від 12.01.2021 вчинений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений з метою ухилення від виконання рішень судів, якими були задоволені позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_1 , тому договір відступлення права вимоги (цесії) є недійсним. ОСОБА_1 уклала договір відступлення права вимоги та передала право вимоги ОСОБА_2 , який є її онуком, вже після відкритих виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_1 виступає боржником по відношенню до Банку, тобто будучи обізнаною про наявність рішень судів, якими з неї стягнуто заборгованість. Отже, представник заінтересованої особи Гребенар О.В. вважає, що при укладенні 12 січня 2021 року оспорюваного правочину воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та сторони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином. Дії відповідачів у справі, як сторін договору відступлення права вимоги, направлені були на фіктивний перехід прав вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів у сумі 67 580 доларів США з метою приховання грошових коштів, які належать за рішенням суду ОСОБА_1 , від зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості за виконання в майбутньому рішень судів про стягнення заборгованості. Такі дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав. В даному випадку, на думку представника заінтересованої особи, укладений договір більш схожий на договір факторингу, який є безоплатним.

На таке твердження заінтересованої особи суд зазначає наступне.

Висновок щодо розмежування договорів відступлення права вимоги (цесії) та договорів факторингу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, в якій Суд зазначив, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з розпискою від 12 січня 2021 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 67 580 доларів США за договором від 12.01.2021 за відступлення права вимоги. Оплата проведена в повному розмірі.

Таким чином, в даному випадку має місце укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме договір цесіїї, оскільки відступлення права вимоги між ними відбулося «за номінальною вартістю», а саме в розмірі стягнутої заборгованості за рішенням суду в сумі 67 580 доларів США, без стягнення ОСОБА_1 додаткової винагороди за надання відповідної послуги.

Крім того, судом не встановлено, що Договір відступлення права вимоги від 21.01.2021 на день розгляду заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) визнаний у встановленому порядку недійсним.

Отже, настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття ОСОБА_1 із зобов`язання після постановлення щодо неї судового рішення є підставою для заміни останньої на правонаступника ОСОБА_2 .

Суд вважає, що у разі позбавлення заявника ОСОБА_2 права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у цивільній справі будуть порушені приписи ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Отже, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд дійшов висновку, що докази на підтвердження заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ).

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов

4.Ухвали Луганського апеляційного суду від 19.11.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/986/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

19 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача ),

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 15 листопада 2021 року звернулось з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції та просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що Банком отримана оскаржувана ухвала 02 листопада 2021 року, про що в матеріалах справи є відмітка про отримання ухвали в суді особисто представником Банку.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Як вбачається із апеляційної скарги, 25 жовтня 2021 року постановлена оскаржувана ухвала за участю представника Банку, апеляційна скарга подана 15 листопада 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Луганського апеляційного суду.

Проте, скаржником не надано доказів щодо дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, що унеможливлює встановлення поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки з апеляційною скаргою скаржник звернувся безпосередньо до суду апеляційної інстанції в силу вимог закону.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якої судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо в зазначений строк вказані скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Тому апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, а саме: надання доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, якщо у разі вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

5.Ухвали Луганського апеляційного суду від 29.11.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/986/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

29 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В. А., Кострицького В.В.,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача),

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 15 листопада 2021 року звернулось з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яка ухвалою Луганського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року залишена без руху на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваної ухвали.

У встановлений судом строк, скаржником усунуті вказані в ухвалі недоліки.

Скаржник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали отримано Банком 02 листопада 2021.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду першої інстанції постановлена 25 жовтня 2021 року, копію оскаржуваної ухвали представник скаржника ОСОБА_4 отримав 02 листопада 2021 року, що підтверджується розпискою про отримання.

Апеляційна скарга подана до суду 15 листопада 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Луганського апеляційного суду.

За таких обставин з урахуванням вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України скаржнику слід поновити строк на апеляційне оскарження.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстав для повернення апеляційної скарги, залишення її без руху, відмови у відкритті провадження не вбачається.

Колегія суддів вважає необхідним роз`яснити, що в умовах обмежувальних заходів на час карантину та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, всі документи (заяви, відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, клопотання, тощо) можливо подавати до суду в електронному вигляді на електронну адресу суду (е-mail: ) з використанням власного електронного цифрового підпису; через особистий кабінет в системі «Електронний суд» (https://cabinet.court.gov.ua/login); поштою (93404, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 16); факсом (06452-4-22-13).

На підставі наведеного, керуючись ст. 354, 356, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» строк на апеляційне оскарження ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача).

Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 08 грудня 2021 року.

До відзиву додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Звернути увагу учасників процесу, що з 05 жовтня 2021 року почали офіційно функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку. З початком функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС відповідно до п. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. Підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість користувачам створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. З інструкціями та рекомендаціями з приводу реєстрації в ЄСІТС можна ознайомитися за веб-посиланням - https://wiki.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи, що в умовах обмежувальних заходів на час карантину та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, всі документи (заяви, відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, клопотання, тощо) можливо подавати до суду в електронному вигляді на електронну адресу суду (е-mail: ) з використанням власного електронного цифрового підпису; через особистий кабінет в системі «Електронний суд» (https://cabinet.court.gov.ua/login); поштою (93404, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 16), факсом (06452-4-22-13).

Витребувати з Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали цивільної справи № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/sud4810/.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

6.Ухвали Луганського апеляційного суду від 08.12.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/986/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

08 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В., (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

перевіривши виконання вимог статті 365 ЦПК України

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача),

в с т а н о в и в:

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Одночасно особам, які беруть участь у справі, надіслано копію ухвали про відкриття, апеляційну скаргу та додані до неї письмові матеріали.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підготовчі дії по справі було проведено повно, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає можливим справу розглядати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. 365, 366, 368 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Визнати підготовку цивільної справи до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) закінченою.

Призначити справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 22 грудня 2021 року без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

7.Ухвали Луганського апеляційного суду від 14.12.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/987/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА

14 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В. А., Кострицького В.В., перевіривши виконання вимог статті 365 ЦПК України

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Крім того, скаржником заявлені клопотання про зупинення провадження у справі № 428/15646/18 за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 ; про звернення в процесі розгляду справи із судовим дорученням до компетентного суду Російської Федерації про витребування у Федеральної податкової служби Росії відомостей з Єдиного державного реєстру записів актів цивільного стану Російської Федерації про державну реєстрацію смерті фізичної особи громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за останніми відомостями проживала на території Російської Федерації, могла бути громадянином цієї країни та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Російської Федерації з наданням відповідного документу та зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою на час виконання судового доручення; про витребування доказів у Національного агентства з питань запобігання корупції та Державної прикордонної служби України.

Одночасно особам, які беруть участь у справі, надіслано копію ухвали про відкриття, апеляційну скаргу та додані до неї письмові матеріали. Учасникам справи встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та запропоновано в строк до 08 грудня 2021 року надати свої міркування щодо поданих скаржником клопотань.

У встановлений апеляційним судом строк від заявника ОСОБА_2 в особі свого представника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти задоволення вказаних клопотань скаржника як необґрунтованих з одночасним наданням доказів надіслання відзиву стороні скаржника.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

На думку суду, заявлені скаржником клопотання не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, оскільки: права вимоги ОСОБА_1 за договором про відступлення права вимоги, дійсність якого презюмується і за яким права вимоги було передано ОСОБА_2 , то такі права не можуть входити до складу спадщини, що виключає наявність підстав для зупинення провадження по справі;

факт смерті ОСОБА_1 заявником не оспорюється, тому не потребує додаткового доказування;

докази щодо перетину державного кордону, в тому числі виїзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду з таких територій за період з 01.01.2020 по 01.03.2021 заявником ОСОБА_2 , стосується його приватного (особистого) життя, і скаржником не доведено як необхідність в таких заходах, так і належність таких доказів для правильного вирішення вказаних питань;

докази з Національного агентства з питань запобігання корупції та Державної прикордонної служби України щодо доходів, відображених у деклараціях ОСОБА_2 з повною ідентифікацією відомостей про особу, також захищені Законом України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних», та вказані докази з огляду на їх належність, достатність не можуть беззаперечно свідчити про недійсність оспорюваного правочину, і наразі не стосуються розглядуваного питання.

При підготовці розгляду справи апеляційним судом у повному обсязі проведені передбачені ст. 365 ЦПК України підготовчі дії.

Розгляд апеляційної скарги буде проводитись у спрощеному позовному провадженні відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України.

Колегія суддів вважає підготовчі дії достатніми для закінчення підготовки справи з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Керуючись ст. 365, 366, 368 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у задоволенні клопотань:

- про зупинення провадження у справі № 428/15646/18 за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 ;

- про звернення суду із судовим дорученням;

- про витребування доказів у Національного агентства з питань запобігання корупції та Державної прикордонної служби України.

Визнати підготовку цивільної справи до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» закінченою.

Призначити справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи в приміщенні Луганського апеляційного суду на 22 грудня 2021 року о 14-30 год., за адресою: м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, 16.

Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

8. Вступної та резолютивної частини постанови Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/987/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

22 грудня 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В. А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: боржник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 , заявник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року, постановлену Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали у наступній редакції:

«Замінити стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ).

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 24 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді:

9. Постанови Луганського апеляційного суду від 22.12.2021 року:

Справа № 428/15646/18

Провадження № 22-ц/810/987/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В. А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: боржник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 , заявник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року, постановлену Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилається на те, що 12.01.2021 між ним та ОСОБА_1 , яка є позивачем, а згодом стягувачем по цивільній справі № 428/15646/18, було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 (цедент) відступила ОСОБА_2 (цесіонарію), а він набув права вимоги, належне цедентові, та став новим кредитором за договором купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», тобто набув право вимоги до Банку в сумі 62 000 доларів США та 3% річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а всього 67 580 доларів США.

Оскільки станом на момент подання зазначеної заяви рішення по цивільній справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 набрало законної сили, заявник у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» звернувся до суду і просить замінити стягувача по цивільній справі № 428/15646/18 з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням права вимоги за договором цесії від 12.01.2021.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено.

Замінено стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 .

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі та просить скасувати ухвалу суду та ухвалити у справі нове судове рішення, у задоволенні заяви ОСОБА_2 до АТ «Ощадбанк» про заміну позивача (стягувача) відмовити.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при розгляді заяви про заміну стягувача не надано оцінку відомостям щодо того, що на момент розгляду цієї заяви в Попаснянському районному суді Луганської області розглядається справа за позовом Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним та доводами цієї позовної заяви є той факт, що оскаржуваний правочин є фраудаторним, тобто такий що вчинений боржником на шкоду кредитору; при укладенні 12.01.2021 оспорюваного правочину воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та сторони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином; дії відповідачів у справі, як сторін договору відступлення права вимоги, направлені були на фіктивний перехід прав вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів в сумі 67580 доларів США згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі №428/15646/18 з метою приховання грошових коштів, які належать за рішенням суду ОСОБА_1 , від зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості та виконання в майбутньому рішень судів про стягнення цієї заборгованості в загальній сумі 3742164,86 грн з ОСОБА_1 ; такі дії сторін оскаржуваного договору свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення Банку в майбутньому законних майнових прав щодо погашення заборгованості та належного виконання рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2016 у справі №428/5127/16-ц та Попаснянського районного суду Луганської області від 16.02.2016 у справі №423/1615/15-ц, які набрали законної сили.

Крім того, скаржник зазначає, що договір відступлення прав вимоги (цесії) від 12.01.2021 був не безоплатним, а оплатним договором та про цей факт не вказувалося в умовах договору.

Отже, що в договорі відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 не визначено ціну договору, яка є істотною умовою для договору купівлі-продажу права вимоги, а у вказаній справі вищезазначений договір є саме різновидом договору купівлі-продажу права вимоги, тому є усі підстави вважати, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 є неукладеним, тому що не узгоджені усі істотні умови договору.

Крім того, судом першої інстанції не звернуто увагу, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 укладено в м. Луганськ, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області та там не діють державні органи влади України, та там же здійснено передачу грошових коштів в сумі 67580 доларів США, наявності яких у ОСОБА_2 , їх походження та переміщення на тимчасово окуповану територію останнім не доведено, оскільки 12.01.2021 угоду укладено в м. Луганськ, а ОСОБА_2 мешкає в м. Харкові або м. Києві.

Також судом першої інстанції не звернуто уваги на той факт, що у справі № 428/5127/16-ц немає необхідності змінювати позивача (стягувача) у зв`язку з повним добровільним виконанням рішення суду.

Можливою заміною кредитора у зобов`язанні завдається шкода інтересам держави, яка є власником Банку, а факт смерті ОСОБА_1 може призвести до орендування на спадщину ОСОБА_1 її спадкоємців, до якої мають входити і кошти за рішенням суду, так як на момент смерті останньої заміна стягувача не була здійснена.

Від заявника ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Тітова О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу Банка, в якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції про заміну сторони правонаступником є законною та обґрунтованою, оскільки у зв`язку з укладенням між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.01.2021 договору відступлення прав вимоги (цесії), до ОСОБА_2 перейшли права вимоги за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_ 183, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ОСОБА_2 є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчому провадженні, яке буде відкрито з виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник скаржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

адвокат Гребенар О.В. підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що незважаючи на отримання Банком повідомлень від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги, Банк не погодився із цим та здійснив зарахування коштів на виконання рішення суду на рахунок останньої, який був відомий Банку, і оскільки станом на час такого зарахування коштів тривало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь Банку та було накладено арешт на рахунки боржниці, то 67580 доларів США були зараховані на погашення заборгованості.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Тітов О.М. апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що Банк в порушенням виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів, укладених із ОСОБА_1 , не виконав взятих на себе зобов`язань, та будучи обізнаним про відступлення прав вимоги (цесії) від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перерахував на невідомий рахунок грошові кошти, на які звернуто стягнення за рішеннями судів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Наразі договір цесії є чинним, його укладено, хоча і на тимчасово окупованій, але території України, а всі посилання скаржника на його недійсність не заслуговують на увагу.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Законність і обґрунтованість судового рішення базується на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, і що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у цивільній справі № 428/15646/18, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021, з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грнивень 00 коп.

Згідно з умовами Договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, укладеного між ОСОБА_1 (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги на стягнуту з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.

За Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та зобов`язань за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428 15646/18. До Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

В зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 905/1976/16.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При цьому частиною 5 статті 442 ЦПК України чітко встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_2 як такого, що довів у належний спосіб набуття ним прав кредитора у зобов`язанні, яке має бути виконане Банком за рішенням суду.

Довід апеляційної скарги про фраудаторність договору уступки права вимоги (цесії) від 12.01.2021 є помилковим, оскільки судом вірно зазначено, що дійсність правочину з огляду на вимоги ст. 204 ЦК України презюмується, наразі розгляд справи за заявою Банку в Попаснянському районному суді Луганської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним не закінчено, і колегія суддів позбавлена можливості під час вирішення вказаного процесуального питання давати оцінку підставам заявленого Банком позову в іншій справі.

Більш того, представником Банку визнається той факт, що будучи обізнаним про укладення правочину цесії обома кредиторами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Банк все ж таки перерахував на рахунок на ім`я ОСОБА_1 грошові кошти на добровільне виконання рішення суду, які були зараховані на погашення заборгованості в межах виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Банку.

Посилання скаржника на те, що в договорі відступлення прав вимоги (цесії) від 12.01.2021 не зазначено про його оплатність, не зазначено його ціну як суттєву умову договору купівлі-продажу, не є підставою для відмови у задоволенні заяви нового кредитора про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Як не спростовує наявне наразі у ОСОБА_2 як особи, що набула прав за договором про відступлення права вимоги (цесії), можливості укладати договір на тимчасово окупованій території України цього договору та передачу там грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 67580 доларів США, походження та переміщення яких не задеклароване ОСОБА_2 , оскільки вказане не свідчить про недійсність правочину.

Крім того, представник ОСОБА_2 пояснив у судовому засіданні походження цих коштів від близького родича вказаної особи.

Колегія суддів зазначає про безпідставність посилань скаржника на добровільне виконання Банком рішення суду, оскільки Банк був обізнаний про заміну кредитору у зобов`язанні, то він несе ризики, пов`язані з виконання зобов`язання неналежному кредитору, що у розумінні статті вимог ст. 516, 517, 526, 527 ЦК України не є належним виконанням зобов`язання, а у разі у нього обгрунтованих сумнівів щодо переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, він мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові (статті 517 ЦК України).

Як помилковим є і посилання скаржника на підтвердження Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 428/15646/18 факту виконання Банком в повному обсязі та добровільно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у вказаній справі як на встановлену судом обставину, оскільки вказане не є обставиною, що встановлювалася судом у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що можливою заміною кредитора у зобов`язанні завдається шкода інтересам держави, яка є власником Банку, за умови наявності дійсного правочину є припущенням.

Щодо посилань скаржника, що факт смерті ОСОБА_1 може призвести до претендування на спадщину ОСОБА_1 її спадкоємців, до якої мають входити і кошти за рішенням суду, так як на момент смерті останньої заміна стягувача не була здійснена, то Банк не є представником вказаних осіб та не уповноважений на представництво інтересів останніх.

Проте, за змістом статті 442 ЦПК України можлива заміна сторони у виконавчому провадженні та до його відкриття у виконавчому листі, чого суд не врахував та помилково зазначив про заміну стягувача ОСОБА_1 у справі № 428/15646/18 на її правонаступника, що не відповідає змісту закону та заяви, оскільки фактично йдеться про заміну сторони у виконавчому листі.

Вказане порушення судом норм процесуального права є підставою для зміни ухвали суду в наведеній частині та заміни стягувача ОСОБА_1 у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 .

В іншій частині ухвала суду у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України як така, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права підлягає залишенню без змін.

Тому апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» має бути задоволена частково, а ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року змінена у наведеній частині.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали у наступній редакції:

«Замінити стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ).

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 24 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді:

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 28 квітня 2023 року.

Суддя Д.І. Городецький