Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/992/23
Провадження № 2/553/2209/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою, в якій позивач вказує, що з 29.04.2006 року перебував з ОСОБА_5 в шлюбі, який був розірваний 14.03.2019 року в органах РАЦС. Під час шлюбу у 2007 році вони спільно придбали квартиру АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі він зареєстрований та іншого житла не має.

З серпня 2019 року ОСОБА_5 перешкоджає йому користуватися спільною квартирою - змінила замки на вхідних дверях квартири та коди охоронної сигналізації, ключі від квартири не надала. ОСОБА_6 своїми умисними та незаконними діями фактично виселила його зі спільної квартири, тим самим змусила жити на орендованій квартирі та звертатися до суду за захистом свого порушеного права. Він звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, справа № 553/246/20, а також з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2023 року по справі № 553/1867/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15.06.2022 року, позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 рухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право власності за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 120,5 кв. м, на 1/2 частину автомобіля марки "Mercedec-benz", 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1/2 частину автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки "ЗАЗ-DAEWOO LANOS", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , припинивши право спільної сумісної власності на транспортний засіб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1/2 частину вартості автомобіля марки "3A3-DAEWOO LANOS" у розмірі 26802 грн. 41 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року по справі № 553/1867/19 набрало законної сили 15.06.2022 року.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року позивач зареєстрував за собою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 16 січня 2023 року по справі № 553/1867/19, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2022 року в частині поділу квартири АДРЕСА_1 залишено без змін.

Вказав, що неодноразово звертався до ОСОБА_5 з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але вона відмовляється і взагалі його пропозиції та вимоги. 03.03.2023 року ним направлена відповідачці пропозиція вирішити питання щодо встановлення порядку користування квартирою та запропоновано встановити порядок користування квартирою. Відповідь на пропозицію не отримана. Відповідач не визнає його права на дану квартиру та вважає, що квартира належить тільки їй. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають можливості домовитися про порядок користування квартирою.

Просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином: виділити в користування ОСОБА_3 приміщення житлової кімнати площею 19,2 кв.м (на плані технічного паспорта № 9), приміщення житлової кімнати площею 14,8 кв.м (на плані технічного паспорта № 10); виділити в користування ОСОБА_5 приміщення житлової кімнати площею 28,1 кв.м (на плані технічного паспорта № 4), приміщення лоджії площею 5,6 кв.м; залишити в спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наступні приміщення: коридор площею 9,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 1), санвузол площею 2,5 кв.м (на плані технічного паспорта № 2), кухня площею 16,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 3), хол площею 14,9 кв.м. (на плані технічного паспорта № 5), кладова площею 2,0 кв.м. (на плані технічного паспорта № 6), коридор площею 2,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 7), санвузол площею 5,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 8); стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати з розгляду даної справи у розмірі 20000 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

07.07.2023 року відповідачем ОСОБА_5 подано відзив на позов, в якому вона вказала, що з 29.04.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який розірваний 14.03.2019 року в органах РАЦС. Під час шлюбу в 2007 році вони придбали квартиру, де позивач зареєстрований. Вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки єодним чином не перешкоджає ОСОБА_3 користуватись квартирою. В березні 2019 року ОСОБА_3 зібрав всі свої особисті речі, майно, яке він вважає спільно нажитим за час шлюбу, та виїхав з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . З цього ж часу він почав проживати однією сім`єю з іншою жінкою, в подальшому зареєструвавши з нею шлюбні відносини. Позивач за власним бажанням не користується квартирою по сьогоднішній день. Саме ОСОБА_3 вимагає від неї виїхати з квартири, оскільки має намір в ній проживати разом з новою дружиною та її неповнолітньою дитиною. Зауважила, що між нею та ОСОБА_3 відсутній спір з приводу порядку користування квартирою, будь-яких пропозицій з даного питання не отримувала. З письмових доказів, доданих до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_3 склав пропозицію щодо порядку користування квартирою, але з квитанції АТ "Укрпошти" не вбачається, що вказана пропозиція була направлена засобами поштового зв`язку, відсутній опис вкладення. Також неможливо погодитися із запропонованим позивачем варіантом порядку спільного користування квартирою, оскільки їй замість житлової площі пропонується надання лоджії, що не є ізольованим житловим приміщенням, має два входи та порушить права того співвласника, в особисте користування якого буде виділена. За визначенням Додатку А ДБН В.2.2-15:2019, площа квартири сумарна площа усіх приміщень квартири без урахувань лоджій, балконів, веранд і терас, холодильних комор та зовнішніх тамбурів. Запропонований позивачем варіант надання кожному із співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, є неможливим, вона на такий варіант згоди не надавала - інший варіант, в тому числі такий, який би був запропонований шляхом застосування спеціальних знань (висновком експерта) позивач не надав. Крім того, у запропонованому варіанті порядку користування спірною квартирою не визначено технічні можливості розподілу лічильників електропостачання відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, порядок користування та сплати за користування опаленням, освітленням площі квартири, що є у сумісному користуванні. Витрати на правову допомогу є необґрунтованими та завищеними. Просила відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі.

12.07.2023 року позивач ОСОБА_3 надав до суду відповідь на відзив, у якій вказав, що заперечення, викладені у відзиві на позов, не визнає в повному обсязі. Твердження відповідача про те, що він за власним бажанням не користується квартирою, а відповідач не чинить йому у цьому перешкод, є безпідставними та необґрунтованими. Він не припиняв користуватися спільною квартирою за власним бажанням, це трапилося через те, що ОСОБА_5 змінила замки до квартири, він сам не міг туди потрапити у зв`язку із відсутністю ключів від квартири, а тому був змушений звертатися до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення, а також до Відділення поліції № 2 Полтавського ВП про вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_5 . Відповідач у свою чергу повідомила працівникам поліції, що розлучилася з ним в лютому місяці 2019 року, квартиру АДРЕСА_1 , брала на себе в кредит та оплачувала самостійно, оскільки він ніде не працював та не мав грошових коштів, а змінила замки в квартиру тому, що боїться його. Зазначив, що неодноразово звертався до ОСОБА_5 з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але вона відмовлялася навіть слухати пропозиції. 03.03.2023 року направив їй засобами поштового зв`язку пропозицію про вирішення питання щодо встановлення порядку користування квартирою, проте відповіді на пропозицію не отримав. Той факт, що ОСОБА_5 не отримала пропозицію на поштовому відділенні, не може свідчити про те, що між ними відсутній спір з приводу користування квартирою. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_5 не пропонує жодного варіанту встановлення порядку користування квартирою, а лише наголошує на тому, що не перешкоджає користуватися квартирою, що запропонований ним варіант порушує її ідеальну частку на нерухоме майно. Запропонований ОСОБА_3 у позовній заяві порядок користування спільною квартирою не порушить право власності ОСОБА_5 на вказану квартиру та не змінить розмір її частки у праві власності на спільне майно, для встановлення порядку користування квартирою не потрібно додатково визначати технічну можливість розподілу лічильників електропостачання, визначати порядок користування та порядок сплати за користування опаленням, освітленням тощо. Він та відповідач будуть сплачувати всі необхідні платежі по квартирі, виходячи із своєї частки у праві власності на спільне майно, а не із встановленого порядку користування квартирою. Просив задовольнити позовні вимоги.

04.08.2023 року представники відповідач ОСОБА_5 надали суду її письмове пояснення, де відповідач вказала, що не заперечує проти часткового задоволення позову ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, просить суд встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити в користування ОСОБА_5 приміщення житлової кімнати площею 19,2 кв.м (на плані технічного паспорта № 9), приміщення житлової кімнати площею 14,8 кв.м (на плані технічного паспорта № 10), виділити в користування ОСОБА_3 приміщення житлової кімнати площею 28,1 кв.м (на плані технічного паспорта № 4), приміщення лоджії площею 5,6 кв.м, залишити в спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наступні приміщення: коридор площею 9,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 1), санвузол площею 2,5 кв.м. (на плані технічного паспорта № 2), кухню площею 16,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 3), хол площею 14,9 кв.м. (на плані технічного паспорта № 5), кладову площею 2,0 кв.м (на плані технічного паспорта № 6), коридор площею 2,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 7), санвузол площею 5,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 8).

04.08.2023 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Листопад Н.А. надала письмове пояснення, в якому зазначає, що 03.08.2023 року ОСОБА_3 від ОСОБА_5 отриманне письмове пояснення щодо встановлення порядку користування квартирою, де остання повідомляє, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та просить суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином: виділити в користування ОСОБА_5 приміщення житлової кімнати площею 19,2 кв.м (на плані технічного паспорта № 9), приміщення житлової кімнати площею 14,8 кв.м (на плані технічного паспорта № 10), виділити в користування ОСОБА_3 приміщення житлової кімнати площею 28,1 кв.м (на плані технічного паспорта № 4), приміщення лоджії площею 5,6 кв.м, залишити в спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наступні приміщення: коридор площею 9,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 1), санвузол площею 2,5 кв.м. (на плані технічного паспорта № 2), кухню площею 16,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 3), хол площею 14,9 кв.м. (на плані технічного паспорта № 5), кладову площею 2,0 кв.м (на плані технічного паспорта № 6), коридор площею 2,3 кв.м (на плані технічного паспорта № 7), санвузол площею 5,4 кв.м (на плані технічного паспорта № 8). Повідомляє суд, що ОСОБА_3 не заперечує щодо визначення такого порядку користування квартирою.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси адвокату Листопад Н.А., яка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , пояснивши, що позивач не заперечує проти визначення порядку користування, запропонованого відповідачем ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, доручила представляти свої інтереси адвокатам Новіковій-Фесенко М.О. та Рябоконю О.В., які в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти встановлення порядку користування квартирою, просять встановити саме такий порядок, який запропонований ОСОБА_5 у поясненні від 03.08.2023 року.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 29.04.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 14.03.2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 14.03.2019 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в період шлюбу придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстровані та проживали однією сім`єю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позові послався на те, що з серпня 2019 року ОСОБА_5 перешкоджає йому користуватись квартирою, змінила замки на вхідних дверях та коди охоронної сигналізації. До цього часу він у спірній квартирі не проживає.

Як вбачається з листа т.в.о. начальника Відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області за вих. № 2827/115/103/01/04-2019 від 04.09.2019 року адресованого ОСОБА_3 , по результатам розгляду його звернення стосовно того, що колишня дружина гр. ОСОБА_5 замінила замки на вхідних дверях квартири, чим перешкоджає йому проживати за адресою: АДРЕСА_2 , вказане звернення було зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 8431 від 29.08.2019 року. За відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення, що унеможливлює внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань звернення розглянуто у відповідності до Закону України "Про звернення громадян", прийнято відповідне рішення. В подальшому працівниками ВП № 2 Полтавського ВП було опитано гр. ОСОБА_5 , котра повідомила, що розлучилася з позивачем в лютому місяці 2019 року, оскільки він над нею постійно знущався, застосовував силу і знайшов собі іншу дівчину, квартиру АДРЕСА_1 брала на себе в кредит та оплачувала його тільки вона, оскільки позивач ніде не працювали та не мав грошових коштів, а змінила замки в квартиру тому, що боїться його.

В провадженні суду перебував спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо поділу спільного майна подружжя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року в справі № 553/1867/19, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15.06.2022 року та постановою Верховного Суду від 16.01.2023 року, серед іншого в порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 120,5 кв. м, житловою площею 62,1 кв.м в складі наступних приміщень: коридор (1) площею 9,4 кв.м, санвузол (2) площею 2,5 кв.м, кухня (3) площею 16,3 кв.м, кімната (4) площею 28,1 кв.м, хол (5) площею 14,9 кв.м, кладова (6) площею 2,0 кв.м, коридор (7) площею 2,3 кв.м, санвузол (8) площею 5,4 кв.м, кімната (9) площею 19,2 кв.м, кімната (10) площею 14,8 кв.м, лоджія площею 5,6 кв.м.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 304211217 від 05.07.2022 року, виданого Департаментом з питань реєстрації Полтавської області, вбачається, що за номером запису про право власності № 47239167 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації Полтавської області Філоненком Є.Д. 01.07.2022 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 64073849 від 05.07.2022 року на підставі рішення суду, серія та номер: справа № 553/1867/19, виданого 22.02.2022 року Ленінським районним судом м. Полтави, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 19.07.2005 року, загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м, вона складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 9,4 кв.м, санвузол (2) площею 2,5 кв.м, кухня (3) площею 16,3 кв.м, кімната (4) площею 28,1 кв.м, хол (5) площею 14,9 кв.м, кладова (6) площею 2,0 кв.м, коридор (7) площею 2,3 кв.м, санвузол (8) площею 5,4 кв.м, кімната (9) площею 19,2 кв.м, кімната (10) площею 14,8 кв.м, лоджія площею 5,6 кв.м.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач у спірній квартирі не проживає до цього часу, там мешкає відповідач ОСОБА_5 , порядок користування спільною власністю між співвласниками не встановлений.

03.03.2023 року ОСОБА_3 надіслав поштовим зв`язком на адресу ОСОБА_5 пропозицію щодо встановлення порядку користування квартирою, в якій пропонував встановити порядок користування квартирою, який відповідає позовним вимогам.

За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст.155 ЖК України, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням.

Як встановлено постановою Пленуму Верховного Суду Укаїни № 20 від 22.12.1995 року (п. 14) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Під час судового розгляду справи сторони дійшли згоди про порядок користування спільною квартирою АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_5 запропонувала порядок користування нею, за умовами якого просить виділити їй в користування приміщення житлової кімнати (9) площею 19,2 кв.м, приміщення житлової кімнати (10) площею 14,8 кв.м;

виділити в користування ОСОБА_3 приміщення житлової кімнати (4) площею 28,1 кв.м, приміщення лоджії площею 5,6 кв.м, інші приміщення - коридор (1) площею 9,4 кв.м, санвузол (2) площею 2,5 кв.м, кухня (3) площею 16,3 кв.м, хол (5) площею 14,9 кв.м, кладова (6) площею 2,0 кв.м, коридор (№ 7) площею 2,3 кв.м, санвузол (8) площею 5,4 кв.м - залишити в спільному користуванні обох співвласників.

Представник позивача адвокат Листопад Н.А. в судовому засіданні підтвердила, що позивач ОСОБА_3 погоджується на встановлення порядку користування квартирою, який запропонований відповідачем, який частково відрізняється від варіанту, запропонованого позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та встановлення порядку користування квартирою, яка знаходиться в спільній частковій власності сторін по справі, з урахуванням варіанту користування, запропонованого відповідачем, що відповідатиме інтересам кожного зі співвласників.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) про встановлення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , між співвласниками:

- виділити в користування ОСОБА_5 приміщення житлової кімнати (9) площею 19,2 кв.м, приміщення житлової кімнати (10) площею 14,8 кв.м;

- виділити в користування ОСОБА_3 приміщення житлової кімнати (4) площею 28,1 кв.м, приміщення лоджії площею 5,6 кв.м;

- залишити в спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наступні приміщення: коридор (1) площею 9,4 кв.м, санвузол (2) площею 2,5 кв.м, кухня (3) площею 16,3 кв.м, хол (5) площею 14,9 кв.м, кладова (6) площею 2,0 кв.м, коридор (№ 7) площею 2,3 кв.м, санвузол (8) площею 5,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08.08.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна