Провадження №2/369/5326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

У липні 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову. Просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 за адресою АДРЕСА_1 , площа 0.1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Свою заяву мотивував тим, що ) 30 листопада 2017 року між Позивачем (далі Покупець) та Відповідачем (далі Продавець) через його довірену особу було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири (далі Попередній договір, додаток 1). Попередній договір засвідчено приватним нотаріусом Києво-Святощинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. та зареєстровано в реєстрі під номером 3290 (нотаріальний бланк НМХ 548412).

Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 30.07.2018 року зобов`язувався передати у власність Покупця з укладенням договору купівліпродажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 29 кв.м., в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1002 га, кадастровий номер якої :03:006:0020, що знаходиться в АДРЕСА_3 , по АДРЕСА_4 .

Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець перерахував на рахунок Продавця, а Продавець отримав передоплату у вигляді авансу в розмірі 258408 гривень.

Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця.

Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 30.07.2018 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію досі.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу як протягом одного місяця, так і станом на день подання цієї заяви. При цьому розшукати Продавця для вручення вимоги про повернення авансу не вдається можливим, оскільки остання за місцем реєстрації не перебуває, на зв`язок не виходить, працівники офісу продажів відповідного житлового комплексу його контактів не надають.

Як свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно No328809962 від 08.07.2023 (додаток 3), Продавцю належить значний перелік майна. Проте, майже все майно вже арештовано в рамках забезпечень інших позовів.

У переліку власності Продавця міститься земельна ділянка :03:006:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, площа 0.1009, розташована за адресою АДРЕСА_1 (сторінки 10-11 додатку 3). Отже, доцільним заходом забезпечення позову буде накладання арешту на вказану земельну ділянку.

Заявником замовлено витяг з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Цей витяг від 28.07.2023, сформований інформаційною системою Державного земельного кадастру, додається (додаток 6). У згаданому витягу зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянку, на яку пропонується накласти арешт, становить 198371.57 гривень.

Враховуючи викладені обставини просив суд задовольнити заяву.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено можливість накладення арешту в порядку забезпечення позову на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За загальним правилом, арешт як спосіб забезпечення накладається з метою збереження майна, яке може бути відчужене відповідачем, і коли він відповідає за законом своїм майном за зобов`язаннями, що виникають зі спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що представник позивача просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 за адресою АДРЕСА_1 , площа 0.1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Як вбачається з відомостей які є загальновідомими та містяться в Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 369/10284/23 ухвалою суду Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.07.2023 року було встановлено, що представник позивача в межах даної справи просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майнові права ОСОБА_3 на об`єкт будівництва за адресою АДРЕСА_4 , який розташований на земельній ділянці :03:006:0021.

Тобто судом було встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться об`єкт будівництва.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки накладення арешту у даній справі може вплинути на права осіб, які не є учасниками справи.

За таких обставин заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ