Справа № 303/7330/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Ужгород

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осташук Олег Васильович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Іваненко О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У жовтні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №5-2 від 02.03.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Ріальто» (Новий кредитор), укладено Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №5-2 від 02.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто».

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за Договором №5-2 від 02.03.2021 станом на 17.10.2022 у розмірі 28 985,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2985,80 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.03.2021 по 01.04.2021 (включно); 21 000,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 по 30.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

З врахуванням вказаного ТОВ «ФК «Ріальто» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану суму кредитної заборгованості.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Рільто», заборгованість за Договором № 5-2 від 02.03.2021 у розмірі 28 985,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2985,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.03.2021 року по 01.04.2021 року (включно), 21 000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 грн судового збору та 9000,00 грн - витрати на правову допомогу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осташук О.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що з позовної заяви вбачається, що позивач, на підставі п. 3.3 Договору №5-2 від 02.03.2021 року, нарахував відповідачу заборгованість в сумі 21000,00 грн за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно).

Проте, згідно п. 1.3 Договору №5-2 від 02.03.2021 року, строк надання кредиту та строк дії Договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів.

Таким чином, в Договорі №5-2 від 02.03.2021 року встановлено як строк надання кредиту, так і окремо строк дії цього Договору. Самим Договором встановлено, що строк дії договору становлять 30 днів.

Відтак, згідно п. 1.3 Договору №5-2 від 02.03.2021 року строк дії цього Договору закінчився 01 квітня 2021 року.

Відтак, положення Договору №5-2 від 02.03.2021 року не можуть застосовувати після закінчення строку його дії, тобто, після 01.04.2021 року.

Таким чином, у зв`язку з закінченням 01.04.2021 року строку дії Договору №5-2 від 02.03.2021 року, позивач не має права при нарахуванні відсотків у порядку ч.2 ст. 625 ЦК України в період після 01.04.2021 року застосовувати ставку в розмір 3,5% за кожен день користування кредитом передбачену п. 3.3. договору.

Після закінчення строку дії договору, відповідальність відповідача за неправомірне користування кредитом може визначається виключно в розмірі встановленому законом, ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто, в розмірі - три проценти річних від простроченої суми, а не 3,5% за кожен день, як нарахував позивач.

Однак, позивач здійснив нарахування заборгованості за неправомірне користування кредитом в сумі 21000,00 грн. за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно), застосувавши положення п. 3.3 Договору вже після закінчення строку дії договору (після 01.04.2021).

Відтак, нарахування позивачем заборгованості за відсотками за неправомірне користування кредитом у сумі 21000,00 грн. за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно), тобто, після закінчення строку дії Договору №5-2 від 02.03.2021 року, не ґрунтується ні на договорі (оскільки його дія закінчилась), ні на законі.

Виходячи з положень п. 1.3 Договору №5-2 від 02.03.2021 року, яким визначено строк дії договору до 01.04.2021 року, та положень чинного законодавства, за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно) відсотки за неправомірне користування кредитом можуть нараховувати виключно в розмірі передбаченому ч.2 ст. 625 ЦК України, тобто за ставкою 3 (три) проценти річних від простроченої суми.

Згідно нижче наведеного розрахунку 3 (три) проценти річних від суми 7985,00 грн.(5000,00 сума кредиту + 2985,00 сума нарахованих відсотків) за період з 02.04.2021 по 30.07.2021 (включно) становить - 78,76 грн.

Відповідно положення п.3.2 договору №5-2 від 02.03.2021 року не можуть застосовуватися до порядку та умов нарахування відсотків за неправомірне користування кредитом, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відтак, є хибним та не відповідає положенням самого кредитного договору висновок суду першої інстанції проте, що згідно п. 3.2 Договору №5-2 від 02.03.2021 року позивач після закінчення строку дії кредитного договору мав право нараховувати відсотків за неправомірне користування кредитом, (ч. 2 ст. 625 ЦК України), в порядку та на умовах передбачених п. 3.3 Договору.

Отже, закінчення строку дії кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту закінчення строку дії договору.

Тому з моменту закінчення строку дії кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день закінчення строку його дії, а кредитора втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після закінчення строку його дії цього договору.

Відтак, є підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

ТОВ «ФК «Ріальто» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277.50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Проте, відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості (долучено до Позовної заяви).

Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Отже, заборгованість за Договором № 5-2 від 02.03.2021р. станом на 17.10.2022 року становить 28 985,00 гривень, яка складається з:

- 5 000,00 гри. - заборгованість за кредитом;

- 2 985,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 02.03.2021 року по 01.04.2021 року (включно);

- 21 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №5-2 від 02.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього Договору. Кредит надано не на споживчі цілі. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.12-15).

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.10.2022 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 5-2 від 02.03.2021 становить 28985,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2985,80 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.03.2021 року по 01.04.2021 року (включно); 21000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Ріальто» (Новий кредитор), укладено Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 5-2 від 02.03.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто» (а.с.31-36).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Кредитний договір № 5-2 підписаний відповідачем 02.03.2021 о 09:57:26 годині шляхом введення одноразового ідентифікатора 684058 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.com.ua/ (а.с.12-13).

Кредитні кошти відправлені ОСОБА_1 02.03.2021, що підтверджується чеком 381159113 від 02.03.2021 (а.с.4).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на викладене вище, встановлено, що ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що факт укладення договору № 5-2 від 02.03.2021 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526,615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 5-2 від 02.03.2021 станом на 17.10.2022 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 28985,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2985,80 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.03.2021 року по 01.04.2021 року (включно); 21000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 02.04.2021 року по 30.07.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Згідно з пунктами 1.1-1.4 умов договору, товариство надало позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Процентна ставка за користування кредитом 1,99% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі-Правила), які розміщені на сайті monetka.ua.

Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання.

Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.

На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Як убачається з абзацу 2 пункту 3.3 Кредитного договору, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими.

Тому доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Осташук Олег Васильович, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: