СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 276/1934/21

пр. № 2-о/759/19/23

14 червня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Журибеди О.М.,

при секретарі Істоміній О.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіна Ніна Дмитрівна про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 матір заявника ОСОБА_3 померла.

Покійна ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 до дня серті матері здійснював догляд та проживав разом з нею в с. Коротище, де й наразі проживає.

Нотаріусом 16.07.2021 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що заявник протягом шести місяців після смерті спадкодавця не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити вимоги та встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , як на час відкриття спадщини так і до відкриття спадщини понад шість місяців.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник третьої особи Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіна Н.Д. не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином порлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Виконавчим комітетом Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області від 19.04.2019 року (а.с. 7).

Згідно заяви ОСОБА_2 посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О., остання строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері пропустила, на спадщину не претендує (а.с. 6).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 16.07.2021 року №394, не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_1 на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 до нотаріальною контори не було подано заяву про прийняття спадщини (а.с. 15).

Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 31.05.2023 року №181, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 згідно даних із Спадкового реєстру, ніким не заводилась.

Як вбачається з акта свідчення осіб про спільне проживання від 26.05.2021 року, встановлено, що заявник ОСОБА_1 до дня смерті матері ОСОБА_3 здійснював догляд та проживав разом з нею в АДРЕСА_1 з березня 2014 року по день смерті та шести місячців після смерті (а.с. 5).

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Матеріалами справи підтверджено, що заявник постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіна Ніна Дмитрівна про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на час відкриття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 так і до відкриття спадщини понад шість місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда