Ухвала

02 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 161/11684/22

провадження № 61-10422ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Лупини Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року адвокат Лупина О. М. як представника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у цій справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 липня 2023 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Хопту С. Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2023 року (у зв`язку із відставкою судді Хопти С. Ф.) справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.

Касаційна скарга адвоката Лупини О. М. як представника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі адвокат Лупина О. М. як представник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року ОСОБА_1 не отримував, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 30 травня 2023 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 червня 2023 року, у зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що в постанові Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року відсутня дата складання її повного тексту. Повний текст постанови направлено до Єдиного державного реєстру судових рішень - 09 червня 2023 року та оприлюднено - 16 червня 2023 року.

На підставі зазначеного можливо дійти висновку, що заявник не міг дізнатися про складання повного тексту постанови апеляційного суду раніше ніж її було опубліковано в Реєстрі, а копія вказаної постанови не могла бути направлена заявнику раніше зазначеної дати.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі адвокат Лупина О. М. як представник ОСОБА_1 як на підставу скасування судових рішень посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, однак не зазначає постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Зазначення у тексті касаційної скарги про те, що в апеляційній скарзі було вказано, що суд першої інстанції не врахував правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/6744/21; суд апеляційної інстанції не надав жодної правової оцінки наведеній постанові Верховного Суду не є виконанням вимог пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги з доданими до неї документами (у випадку, якщо нова редакція касаційної скарги буде сформована у системі «Електронний суд») або нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи (у випадку подання нової редакції касаційної скарги у паперовій формі).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Лупини Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Лупині Олександру Миколайовичу як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та постанови Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року.

Касаційну скаргу адвоката Лупини Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2023 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев