Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3970/23
Номер провадження2/711/1518/23
РІШЕННЯ
27 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого-судді Демчика Р.В., при секретарі Кофановій .О.А., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Чечот А.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №8» про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Будівельно-монтажне управління №8» про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно.
Позов обґрунтовує тим, що відповідно до наказу від 07.12.1990 року № 599 новостворене у м. Черкаси «БМУ №8» визначено правонаступником «БМУ №7».
У 1993 році ДП «БМУ №8» на замовлення ВАТ «Темп» було розпочато будівництво житлового будинку у АДРЕСА_1 .
Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 11.07.1995 року № 162-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства» ДП «БМУ №8» перетворено у ВАТ «БМУ №8»
В 1996 році в зв`язку із неспроможністю проведення розрахунку, ВАТ «Темп» передано право на добудову житлового будинку у АДРЕСА_1 - ВАТ «Черкасибудматеріали».
12.12.1997 року між ВАТ «БМУ-8» та ВАТ «Черкасибудматеріали» укладено договір строкової оренди крану КБ-403, який змонтовано на будівництві будинку по АДРЕСА_1 .
Пунктом 3.1. договору від 12.12.1997 року визначено, що в рахунок оплати за користування краном після закінчення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , ВАТ «Черкасибудматеріали» передає у власність ВАТ «БМУ-8» одну однокімнатну квартиру.
Листом від 11.02.2000 року № 19/1 ВАТ «БМУ-8» направлено прохання на адресу «Черкасибудматеріали» про передачу ключів та документів від квартири АДРЕСА_3 головному бухгалтеру ОСОБА_1 .
З 11.02.2000 року ОСОБА_3 вселилася та фактично проживає в квартирі АДРЕСА_4 .
Протоколом зборів акціонерів ВАТ «БМУ-8» від 25.02.2005 року прийнято рішення про продаж квартир в будинку АДРЕСА_1 , які перебували на балансі підприємства.
Зокрема вирішено закріпити за акціонером - ОСОБА_1 для подальшого оформлення договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_2 .
Також 26.09.2005 року ОСОБА_1 сплачено ВАТ «БМУ-8» готівкові кошти в розмірі 6 000 грн. за придбання квартири.
18.11.2021 року державним реєстратором на нерухоме майно Гнатиком А.І. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень 61688841.
В обґрунтування рішення державний реєстратор посилається на відсутність можливості встановити факт виконання договору від 12.12.1997 року та його дійсність.
В зв`язку з тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ВАТ БМУ-8 не зареєстровано та наявне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 18.11.2021року № 6168, ОСОБА_1 для захисту своїх прав вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.
На підставі наведеного, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 року відкрите загальне позовне провадження у справі.
У підготовчому судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю.
Представник відповідача а в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував.
Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Судом встановлено, що предметом спору є однокімнатна квартира загальною площею 38.5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 11.07.1995 №162-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства» державне підприємство Будівельно-монтажне управління №8 перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління №8»
12 грудня 1997 року між ВАТ «БМУ-8»та ВАТ «Черкасибудмтеріали» укладено договір оренди.
Пунктом 1.1 Договору передбачено, що орендар передає, а орендатор приймає строкове користування кран КБ-403, який змонтовано на будівництві будинку по АДРЕСА_1 .
В рахунок оплати за користування краном після закінчення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 ВАТ «Черкасибудматеріали» (орендатор) передає у власність ВАТ « БМУ-8» (орендарю) одну однокімнатну квартиру (п.3.1 Договору).
Згідно з Листом від 11.02.2000 року №19/1 ВАТ «БМУ-8» повідомлено прохання на адресу ВАТ «Черкасибудматеріали» про передачу ключів та документів від квартири АДРЕСА_3 , згідно довіреності, головному бухгалтеру ОСОБА_1
25.02.2005 року протоколом зборів акціонерів ВАТ «БМУ-8» прийнято рішення про продаж квартир в будинку АДРЕСА_1 , які перебувають на балансі підприємства. Також закріплено квартири за акціонерами ВАТ «ВМУ-8» для подальшого оформлення договорів купівлі-продажу, в тому числі за ОСОБА_1 .
Також, відповідно до Договору №220 купівлі-продажу акцій ВАТ «Будівельно монтажне управління №8» ОСОБА_1 продала, а ВАТ БМУ -8 купив акції в кількості 3798 штук, загальною сумою 949.50 грн.
Згідно з Договором №219 купівлі-продажу акцій ВАТ «Будівельно монтажне управління №8» ОСОБА_1 продала, а ВАТ БМУ -8 купив акції в кількості 2000 штук, на загальну суму 500.00 гр.
Відповідно до Довідки КП «ЧООБТІ» від 08.10.2021 право власності на квартиру АДРЕСА_3 не зареєстровано.
18.11.2021 року державним реєстратором Гнатюком А.І. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права на квартиру АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю можливості встановити факт виконання Договору від 12.12.1997 року та його дійсність.
Позивачка, з моменту вселення 11.02.2000 року і до теперішнього часу продовжує проживати у спірній квартирі та здійснює всі витрати, пов`язані з утриманням такої квартири, оскільки сплачує житлово-комунальні послуги та підтримує її у належному технічному стані, що підтверджується копію договору, кладеного з ПАТ «Черкасиобленерго», довідкою КП «Черкасиводоканал» про відсутність заборгованості за надання послуги.
Оскільки позивачка здійснює відкрите та добросовісне володіння спірною квартирою на протязі періоду часу понад десять років та виконує обов`язки власника такого майна, то вона вважає, що має право на набуття спірної квартири у власність за набувальною давністю, внаслідок чого звернулась до суду з даним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір щодо права власності на майно, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК).
Надаючи оцінку наданим суду доказам та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Статтею 321 ЦК передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК. Тобто, об`єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом десяти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК).
Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.
Перехід речових прав за набувальною давністю слід розглядати крізь призму пасивної поведінки власника щодо свого майна, яке перебуває у фактичному володінні іншої особи, яка ставиться до нього як до своєї власності. Суть такої поведінки полягає у відсутності з боку власника вимог чи претензій до фактичного володільця, які полягають у поверненні майна з чужого незаконного володіння. Пасивна поведінка власника щодо свого майна і той факт, що власник тривалий час обходився без цього майна, не виявляв зацікавленості щодо нього усе це має розумітися як втрата інтересу та відмова від права власності.
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що спірна квартира належала на праві власності БМУ-8.
Судом також встановлено, що позивачка почала користуватись спірною квартирою з 11.02.2000 року.
Під час судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що позивачка не припиняла володіти та користуватись спірною квартирою дотепер, і здійснює це відкрито та безперервно, поводячись із нею як власник та виконуючи всі обов`язки власника. Зокрема, добросовісне, відкрите,безперервне володіння позивачкою спірною квартирою підтверджується укладеними договорами з комунальними підприємствами міста.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець незобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Пунктом 11 вказаної Постанови роз`яснено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
За наведених обставин суд доходить висновку, що позивачка добросовісно, безтитульно заволоділа нерухомим майном, власник якої є ПАТ «БМУ-8», і продовжує відкрито, безперервно володіти спірною квартирою, поводячись як власник, починаючи з 11.02.2000 року, тобто більше десяти років та набула право власності на це майно за набувальною давністю, на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №8» про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно задовольнити.
Визнати в порядку набувальної давності за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р. В. Демчик