Справа № 331/4323/23
Провадження № 2-о/331/471/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І M Е Н Е M У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Вельможко Анни Ігорівни, заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника Вельможко А.І. , яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1130908 від 30.06.2023 року (з.б.а.с.4), звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Нововасилівка Мелітопольського району Запорізької області помер батько заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті померлий ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене місце смерті ОСОБА_3 - смт Нововасилівка Мелітопольського району Запорізької області, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (зі змінами відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції № 164 від 31 травня 2023 року), де зазначено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, вказано, що територія Нововасилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області тимчасово окупована Російською Федерацією. На даний час, внаслідок окупації іноземними військами, у Нововасилівській селищній територіальній громаді Мелітопольського району Запорізької області не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому заявник позбавлена можливості зареєструвати факт смерті батька ОСОБА_3 . Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації смерті батька, заявник просить суд встановити факт смерті громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Марха Якутської Автономної РСР, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Нововасилівка Мелітопольського району Запорізької області.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 і її представник - адвокат Вельможко А.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с.14), про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи (а.с.15), до судового засідання також не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За змістом статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Марха Якутської Автономної РСР, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 , який видано ВВС Азовського району Ростовської області (підрозділ № 612-020) Паспортно-візової служби МВС Росії 28 жовтня 2003 року (з.б.а.с.6).

Отже, попри те, що померлий ОСОБА_3 дійсно був громадянином Російської Федерації, він також мав посвідку на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії НОМЕР_2 , яку було видано ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області 06.12.2006 року. Із змісту даної посвідки вбачається, що 29 червня 2006 року ОСОБА_3 приїхав із Росії в Україну та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Посвідка була видана безстроково (з.б.а.с.6, а.с.7).

Відповідно до п.17) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Окрім того, ОСОБА_3 мав пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , яке було видано Пенсійним фондом України 16 травня 2007 року (а.с.7).

Зазначене вище свідчить про те, що померлий ОСОБА_3 був громадянином Російської Федерації, проте, з 2006 року він мав право на постійне проживання в Україні та право на отримання пенсійних виплат від Пенсійного фонду України.

Крім того, як вбачається із копії паспорта серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який видано Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 06 вересня 2002 року, заявник являється громадянкою України (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 13 січня 1981 року Комунарським відділом ЗАГС міста Запоріжжя, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться ОСОБА_3 , актовий запис № 55 (а.с.6).

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 дійсно є донькою ОСОБА_3 та, в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України, є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

За змістом ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частин 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 1) ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно п.п. 1 п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Як вбачається із копії медичного свідоцтва про смерть № 101/3 від 26.06.2023 року, яке видано Державною бюджетною установою охорони здоров`я «Мелітопольський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність (а.с.9).

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду.

Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті батька.

Правова норма статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачає, що тимчасова окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Оскільки досліджені докази по справі свідчать про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Нововасилівка, Мелітопольського району, Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, для забезпечення проведення державної реєстрації смерті особи у відповідності до законів України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст.ст. 10, 76, 80, 89, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), в особі представника - адвоката Вельможко Анни Ігорівни (місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Яценка, будинок № 4-а, офіс № 42), заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 69095, місто Запоріжжя, площа Пушкіна, будинок № 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42987331), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Марха Якутської Автономної РСР, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років у смт Нововасилівка, Мелітопольського району, Запорізької області, Україна, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Яцун