Справа № 487/3061/23
Провадження № 2/487/1578/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Темнікової А.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 01.06.2023 року з позовною заявою до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованості за заявою-анкетою №40023910 від 16.04.2019 року в сумі 10 393 гривні 05 копійок.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. Позивачу надано п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме: надання суду відомостей про реєстрацію у встановленому законом порядку місця проживання, перебування, роботи боржника - позивача ОСОБА_1 або місцезнаходженням його майна на території Заводського району міста Миколаєва на момент звернення до суду 01.06.2023 року.

12.06.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява, якою неподілки позовної заяви не усунуті.

Згідно ст. 24 «Місце виконання рішення» Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом постанови Верховного Суду від 29.04.2021 року у справі №300/3258/20, провадження №К/9901/5250/21, постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 380/7750/20, провадження № К/9901/1690/21, спірні правовідносини в частині визначення місця виконання рішення по яким є подібними до даної справи, було висловлено правову позицію, суть якої полягає у такому. Сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа державним виконавцем органу державної виконавчої служби, підвідомчість якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Виконання виконавчого документа щодо фізичної особи-боржника має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення.

Формальне зазначення у виконавчому документі адреси, яка знаходиться на території Заводського району міста Миколаєва, не спростовує того, що місце виконання рішення (у значенні статті 24 Закону № 1404-VIII) має визначатися за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Надіслання за підсудністю позовної заяви (про що, серед іншого, зазначено в заяві ОСОБА_1 від 11.06.2023 року щодо усунення недоліків), яка за правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається позивачеві, не передбачено нормами чинного законодавства. Разом з цим, згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того, суд роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»). Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя А.О. Темнікова