Справа № 219/8092/21
Провадження № 2/229/774/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Худіної О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситник С.О.,

представника позивача - адвоката Гостренко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до суду, згідно якого просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь в порядку спадкування нараховану, але не виплачену пенсію батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не була ним отримана за життя, в сумі 25977,46 гривні, а також судові витрати.

В обґрунтування позову вказала, що вона ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2019 року. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 квітня 2019 року в розмірі 203710,48 гривень, що належала померлому. Отримавши вказане свідоцтво позивач направила його до Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управляння Пенсійного фонду України Донецької області, для виплати їй, як спадкоємцю вказаної суми.

Однак, позивачу було виплачено лише 177733,02 гривень, та повідомлено листом від 10.03.2020 року, що «при нарахуванні недоотриманої пенсії за минулий час померлого пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб органи Пенсійного фонду України застосовують норму п. 1 ст. 46 Закону № 1058». Позивач вважає такі дії відповідача незаконними. Як зазначено в листі від 10.03.2020 року загальна сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 1 березня 2016 року по 30 квітня 2019 року складала 203710,48, відповідачем сплачено 177733,02 гривні. Залишок не виплаченої пенсії становить 25977,46 гривень.

Відповідач добровільно вказану суму не виплачує, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2021 року судовий розгляд відкладено, проведено заміну відповідача на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19 травня 2023 року розгляд справу було відкладено.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області.

У судовому засіданні представник позивача просила розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 , позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання відповідач неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

11 лютого 1995 року позивач вступила до шлюбу з ОСОБА_5 , прізвище позивача після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємицею ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з нарахованої, але недоотриманої пенсії в сумі 203710,48 гривень, що знаходиться в Бахмутьско - Лиманському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с.4).

Згідно листа від 10.03.2020 року БЛОУПФ України Донецької області - разовим дорученням позивачу через поштове відділення 84511 в січні 2020 року виплачена недоотримана пенсія померлого згідно із ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 за три роки до дня звернення за період з 20.10.2016 року по 30.04.2019 року в сумі 177733,02 гривень (а.с.5-6).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1223, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Крім того, зміст ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Крім того, зміст ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46.

Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 25977,46 гривень, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за заповітом перейшло до позивача.

Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2019 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

На думку суду, позивач довів перед судом достатніми доказами, що був членом сім`ї спадкодавця, за якою визнано право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, про що видано Свідоцтво про право на спадщину від 16.10.2019 року. Відповідачем фактично не заперечується сума нарахованої спадкодавцю пенсії в сумі 203710,48 гривень за період з 01.03.2016 року по 30.04.2019 року. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області виплати у виді недоотриманої пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення коштів - задовольнити .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 25977,46 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 46 копійок), яка є різницею між визначеною у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2019 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму сплаченого судового збору 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Худіна О.О.