Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2023 Справа №607/15455/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., відповідача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Бабія Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача у її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в загальній сумі 6000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно, починаючи з 02.11.2022, а також просить стягнути із ОСОБА_1 в її користь аліменти на її утримання в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 02.11.2022 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 17.11.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджує, що останнім часом подружнє життя з відповідачем не складається, через різні погляди на життя, у сім`ї часто виникають конфлікти, непорозуміння та скандали. Зазначає, що на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. До того ж, пояснює, що відповідач вчинив відносно неї та дитини домашнє насильство, за що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.10.2022 у справі № 607/14020/22 його притягнуто до відповідальності, за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 участі в утриманні дітей не бере, діти проживають та перебувають на повному її утриманні. Окрім цього, просить стягнути з відповідача у її користь аліменти на її утримання, оскільки з нею проживає молодша дочка, яка не досягла трирічного віку.

Ухвалою судді від 22.11.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

10.01.2023 судом отримано відзив на позов, згідно якого відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1500 грн на утримання кожної дитини. Вказує, що твердження позивачки про те, що він не бере участі в утриманні дітей є хибними та не підтвердженими, оскільки він завжди намагаються брати участь в утриманні своїх дітей та надає матеріальну допомогу, про що свідчать скріншоти переписки із старшою дочкою та квитанціями про перерахунок коштів. Зазначає, що його матеріальне становище є незадовільним, через те, що 2017 року він офіційно працевлаштований у ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на посаді старшого фахівця з логістики, однак починаючи із 2021 року і по даний час відповідач більшість часу перебуває у відпустці без збереження заробітної плати. Причиною цього стало введення карантину та в подальшому воєнний стан в Україні. Окрім цього, зазначає, що у 2018 році в інтересах сім`ї він брав кредит в АТ «Сенс Банк», враховуючи вище викладені обставини, у нього виникла заборгованість по сплаті кредиту. Вказує, що він змушений позичати кошти для того щоб забезпечити себе та своїх дітей, а також у нього немає жодного майна, щоб підтверджувало факт його задовільного становища. Тому у нього немає змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, який просить позивачка.

Крім цього, у задоволенні позовної вимоги про утримання дружини просить відмовити, у зв`язку з відсутністю матеріальної можливості та відповідного доходу. Вказує, що позивачем не доведено того факту, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві про сила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бабій Н. І. позовні вимоги визнали частково, не заперечили щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, у задоволенні решти позовних вимог просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2007 позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено атів запис № 83, вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до наказів ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» по Тернопільському операційному відділенню «Про відпустки» від 31.12.2021 № 1689/ОС, від 01.06.2022 № 694/ОС, від 23.08.2022 № 844-5/ОС, від 21.11.2022 № 1051-1/ОС, ОСОБА_1 старший фахівець логістики перебував у відпустці без збереження заробітної плати у періоди з 01.01.2022 по 28.02.2022, з 01.06.2022 по 22.08.2022, з 23.08.2022 по 20.11.2022, з 21.11.2022 по 31.12.2022

Як вбачається з довідки про доходи від 15.12.2022 № 3, ОСОБА_1 працює у ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на посаді старшого фахівця з логістики, з січня 2022 року по грудень 2022 року дохід відповідача становить нуль гривень 00 коп.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів у ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому, слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років з січня - 2833 гривні.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач працевлаштований, однак за 2022 рік не отримав офіційного доходу.

Суд констатує, що можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не пов`язується безпосередньо з наявністю чи відсутністю у платника аліментів стабільного, регулярного заробітку (доходу), водночас стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника, передусім передбачає наявність відповідного стабільного, регулярного заробітку (доходу).

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який за віком та станом здоров`я є працездатним, вік дітей, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання, що аліменти на утримання дітей слід визначити в розмірі 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття

Такий розмір, на думку суду, відповідає встановленому законодавцем рекомендованому мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення їх рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, як і доказів неспроможності утримання дитини нею самою на рівні з батьком.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.1, ч.2 ч.4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 77 СК України).

Зважаючи на те, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, а також те, що відсутні докази того, що відповідач не в змозі отримувати дохід та сплачувати хоча б незначну суму на утримання дружини, яка виховує його дитину, до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача такого роду утримання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище встановлені обставини, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи від дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Суд визначає зазначений розмір аліментів з урахуванням визначеного судом розміру аліментів, які будуть стягуватись з відповідача на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч .2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (Дві тисячі ) гривень на кожну дитину, але не менше 50 (П`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 (Однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 02 листопада 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич