Справа № 289/1184/23
Номер провадження 2/289/392/23
07.08.2023 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Кириленка О.О.,
з участю секретаря судового засідання - Науменко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, залишити неповнолітніх дітей при матері, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім`ї стали неможливими.
Ухвалою судді від 31.05.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з заявою про розгляд вказаної справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач до суду також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.03.2006 та мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 8-10). Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.
Згідно довідки №171 від 19.05.2023 ПП «Житлоремсервіс-9» неповнолітні діти проживають разом із позивачем (а.с. 11).
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України).
У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі викладеного, в контексті вищевказаних статей Сімейного кодексу України, заявлена вимога позивача про залишення шлюбного прізвища не потребує ухвалення окремого рішення.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Положеннями частини 2 статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини.
Водночас, положеннями частини 3 цієї ж статті визначено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла 17 років, а тому заявлена вимога позивача про залишення доньки ОСОБА_3 при матері задоволенню не підлягає (а.с. 9).
Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача є підставою для часткового задоволення позовних вимог.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 гривень (а.с. 12-13).
Керуючись ст. ст. 110, 112, 113, 160 СК України, ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 25.03.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського райуправління юстиції Житомирської області, актовий запис №23.
Неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити при матері.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко