ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Чернівці Справа № 727/5319/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Факас А.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Соловйова Євгенія Анатоліївна,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Смотрицького В.Г., -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.06.2018 року.

В обґрунтування заяви вказував, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соловйової Є.А. про визнання договору недійсним, - задоволено. Визнано договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соловйовою Є.А. 12 березня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1081, недійсним.

На підставі наведеного просив заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою суду від 11 червня 2018 року, шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню двокімнатної квартири загальною площею 48,7 м. кв, Провадження №22-ц/822/687/23

житловою 27,5 м. кв, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що перейшла у її власність на підставі договору довічного утримання серія та номер 1080, виданий 12.03.2018 року, яка належала батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по цивільній справі №727/5319/18.

Мотивація ухвали побудована на тому, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 травня 2023 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2022 року скасовано, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та визнано договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соловйовою Є.А. 12 березня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1081, недійсним, а тому на даний час відпала потреба у застосуванні заходів забезпечення позову, які були вжиті за заявою самого ОСОБА_1 .

Не погоджаючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку, вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що висновки суду з приводу того, що відпала потреба в заходах забезпечення позову, є передчасними, а також судом порушено норми процесуального права, а саме належним чином не повідомлено ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу неналежного повідомлення відповідача у справі, колегія суддів вказує наступне.

За приписами п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно із ч.ч.1-2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини 2, 4 та 5 ст.128 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 ст.128 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було доставлено SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 04.07.2023 року о 09:20 год, на номер телефону НОМЕР_1 , аналогічне відправлення ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_2 не доставлено з причини - абонент тимчасово недоступний (т.3 а.с.206-207).

Проте, зазначений спосіб повідомлення не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно п.2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_2 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив відповідача у цій справі про дату, час і місце судового засідання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, докази про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №295/5011/15-ц.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті спору, то колегія суддів відзначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у травні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Соловйової Є.А., - про визнання договору довічного утримання недійсним (т.1 а.с.2-7).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено, забезпечено позов шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню двокімнатної квартири, загальною площею 48,7 м. кв, житловою 27,5 м. кв, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що перейшла у її власність на підставі договору довічного утримання серія та номер 1080, виданий 12.03.2018 року, яка належала батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розгляду справи по суті і набрання рішенням суду законної сили (т.1 а.с.40).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2020 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Соловйової Є.А., - про визнання договору довічного утримання недійсним відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року, у вигляді заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 (т.2 а.с.149-156).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соловйової Є.А., про визнання договору недійсним - задоволено. Визнано договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соловйовою Є.А. 12 березня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1081, недійсним (т.3 а.с.174-194).

20.06.2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову (т.3 а.с.203).

В силу ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.4 ст.158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Так, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, який визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист його прав.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Отже, з урахуванням того, що позивач ОСОБА_5 при зверненні до суду з позовом ініціював забезпечення останнього шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню спірної квартири, та в подальшому рішенням суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені, суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови був позбавлений скасовувати вжиті заходи забезпечення позову за відсутності відповідного клопотання, то останній в праві просити скасувати вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, оскільки таке є його процесуальним правом.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу подання ОСОБА_2 касаційної скарги, а тому висновок суду про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, колегія вказує таке.

Частинами 1 та 2 ст. 273 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

При цьому, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (ч.1 ст. 384 ЦПК України).

Таким чином, вказані доводи апеляційної скарги, що стосуються передчасності скасування заходів забезпечення позову з огляду на касаційне оскарження судового рішення, в рамках якого вони були застосовані, судова колегія розцінює як неспроможні з позиції того, що судове рішення про задоволення позовних вимог, предметом яких було визнання договору довічного утримання недійсним, набрало законної сили і підстави щодо заборони відповідачці вчиняти дії по відчуженню спірної квартиру відпали, оскільки це суперечить безпосередньо самій меті існування інституту забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції також вказує, що предметом позову в цій справі є позовна вимога немайнового характеру, у зв`язку з чим рішення про задоволення позову не підлягає примусовому виконанню, отже з набранням законної сили постановою суду апеляційної інстанції, примусове виконання якої не передбачено, обґрунтованими є вимоги заявника (позивача) про скасування вжитих за його позовом заходів забезпечення судом, яким такі заходи були вжиті.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року, шляхом заборони відповідачці ОСОБА_2 , вчиняти дії по відчуженню двокімнатної квартири загальною площею 48,7 м. кв., житловою 27,5 м. кв., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що перейшла у її власність на підставі договору довічного утримання серія та номер 1080, виданий 12.03.2018 року, яка належала батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Одинак О.О.

Половінкіна Н.Ю.