Справа № 175/1454/23
РІШЕННЯ

іменем України

07.08.2023

м. Дніпро

справа №175/1454/23

провадження № 2/199/2042/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»

відповідач - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 19.10.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0141/82/0328246, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, максимальний ліміт якого складає 200 000 грн. під 42 % річних, позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти.

Оскільки позичальник взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.12.2022 має заборгованість перед банком в розмірі 84 861,87 грн., з яких: 67826,10 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 17 035,77 грн. - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнуть з відповідача, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року справу, яка надійшла 16.06.2023 по підсудності з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали від 04 квітня 2023 року, прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 19.10.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0141/82/0328246, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, максимальний ліміт якого складає 200 000 грн. під 42 % річних, позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до умов п. 1.1. та п. 1.3 Договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав позичальнику Кредит, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника для подальшого використання його за цільовим призначенням.

Згідно з умовами п. 3.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався за користування кредитом щомісяця сплачувати Банку проценти за ставкою зазначеною у п. 1.5 Договору, 42% річних.

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що перед укладенням Договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та Правил розрахунку Банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою НБУ №49 від 08.06.2017, що підтверджується ознайомленням Позичальника з паспортом споживчого кредиту та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації, надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Проте, всупереч умов Договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 02.12.2022 становить 84 861,87 грн. яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 67826,10 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 17 035,77 грн.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на його адресу направлялася вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань. Проте, грошові кошти позичальником не були повернуті.

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач направив відповідачу письмову вимогу про дострокове виконання грошового зобов`язання. Проте, вимога відповідачем була проігнорована та грошові кошти не були повернуті.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, щодо належного виконання умов договору та спростування розміру заборгованості відповідачкою суду не надано.

Відповідачем сума заборгованості належними доказами не спростована.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0141/82/0328246 від 19.10.2016, яка виникла станом на 02.12.2022 та складається з - 67 826,10 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 17 035,77 грн. - заборгованість за відсотками, а всього в розмірі 84 861 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07 серпня 2023 року.

Позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», , місцезнаходження - вулиця Генерала Алмазова, 4а, м. Київ, 01011.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець