ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6115/22

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/932/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегі ї суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді:Мамонової О.Є.,

суддів:Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, Міністерство оборони України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.05.2023 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - ІНФОРМАЦІЯ_1), Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановлення вказаної ухвали про закриття провадження у справі через те, що даний спір, начебто, слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, а також стислі строки звернення до адміністративного суду, поставили під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Заявник зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не врахував, що спір в даному випадку виник не тільки з ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерством оборони України, а в першу чергу з фізичною особою - ОСОБА_2 , яка не є суб`єктом владних повноважень.

Оскільки одним із відповідачів у даній справі є фізична особа, вважає, що в даному випадку, вона позбавлена можливості вирішити цей спір у порядку адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство оборони України просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Указує, що суд першої інстанції вірно врахував правову мету звернення позивача до суду, яка полягає у підтверджені її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення, а Міністерство оборони є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Так, позивач претендує на отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .

Уважає, що суд першої інстанції у своїй ухвалі правильно застосував практику Верховного Суду у даній категорії справ, що викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19, постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника Міністерства оборони України - Матієнка О.Б., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що 28.03.2022 складено відповідний актовий запис № 821 (а.с. 10).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.06.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачкою), зареєстрований 20.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 62 (а.с. 55-56).

Згідно із копією витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 88 від 10.06.2022 комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги матері та трьом дочкам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, прапорщика ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 28.03.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 02.06.2022 № 321/КЦ/5099 - в розмірі 2/3 частини 15 000 000 грн, в сумі 10 000 000 грн у рівних частках кожному (а.с. 92).

Згідно із копією витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 104 від 21.06.2022, повернуто на доопрацювання документи ОСОБА_3 , оскільки без надання документів, які відповідно до СК України підтверджують, що колишня дружина була членом сім`ї загиблого прапорщика ОСОБА_3 (посвідчення «Член сім`ї загиблого» або судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебувала на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», неможливо встановити її право на отримання частки одноразової грошової допомоги (а.с. 12, 93).

Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ведення ними спільного господарства та наявності в них взаємних прав та обов`язків, позивачка посилалася на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивачки з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції правильно врахував, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Це узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19, Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спір в даному випадку виник не тільки з ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерством оборони України, а в першу чергу з фізичною особою - ОСОБА_2 , яка не є суб`єктом владних повноважень, не заслуговують на увагу. Так, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу позивачці потрібно саме для підтвердження права на призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги. Призначення та виплата вказаної допомоги належить до повноважень Міністерства оборони України, а тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Визначення позивачкою в якості відповідача ОСОБА_2 не змінює суті спору.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив правильний висновок про закриття провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко