Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5013/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий - суддя Левко Т.Ю., секретар судових засідань Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи в наявності копію лікарського свідоцтва про смерть №2541 від 12.07.2023 року, копію довідки про причину смерті, фото могили з кладовища, 20 липня 2023 року заявниця звернулася до Виноградівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо реєстрації смерті батька. Проте, Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив в реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполь, Донецької області, з причини відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України на підставі, наданих заявницею документів.

Заявниця в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з"явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану (п.4 ст. 273 ЦПК України).

Документ, що підтверджує факт смерті, виданий закладом на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Суд встановив, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з погіршенням стану здоров"я ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Маріуполь, Донецької області настала смерть батька заявниці.

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Суд дослідив надані заявницею докази - копію лікарського свідоцтва про смерть №2541 від 12.07.2023 року, копію довідки про причину смерті, в яких зафіксовано смерть ОСОБА_2 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", м. Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час документи про смерть, видані органами тимчасово окупованої території, не є підставою для реєстрації смерті на території України. Крім того, документ про реєстрацію смерті також не визнається дійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Оцінюючи надані заявницею письмові докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком виникнення та зміну багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для здійснення реєстрації факту смерті.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223, 234, 256-259,317 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, село Златоустівка, Волноваського району, Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Маріуполь, Донецької області, у віці 73 роки.

На час смерті ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Т. Ю. Левко