Провадження №2/369/5243/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25.07.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. перевіривши позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ДенисюкаОлексія Олексійовича в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ДенисюкОлексій Олексійович в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із цивільним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають прийняттю даної позовної заяви до розгляду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із матеріалів справи, дану позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 ЦПК України, а тому, позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п. п. 2, 9, 10 ч. 1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Разом з тим визначення позивачем ціни позову на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки є помилковим.

Також суд не бере до уваги довідку про оцінку вартості об`єкта нерухомості, оскільки з неї не вбачається ким саме проводилася така оцінка на підставі яких вихідних даних вона проведена та чи достовірна інформація в ній значиться.

У позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено докази, які їх підтверджують, а саме: не надано доказів про вартість майна за відповідними вимогами, що є необхідним для визначення ціни позову та розрахунку суми судового збору, який необхідно сплатити при подачі даної позовної заяви.

Всупереч вказаним вимогам закону прокурором не обґрунтовано вартість спірного майна з посиланням на належні докази та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 року № 358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

При цьому, нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Експертну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють суб`єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Отже, зважаючи на п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України та норми Закону України «Про оцінку земель», для визначення вартості об`єкта, тобто ціни позову, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірного майна.

Таким чином, позивачу належить визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна (звіт експертної грошової оцінки) та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру відповідно до дійсної вартості спірного майна на момент подачі позову.

Посилання прокурора у своїй позовній заяві на довідку про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 06.06.2023 року, не може бути прийняте до уваги, так як документом, який підтверджує вартість майна є актуальний звіт про оцінку майна.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2684 грн і не більше 939400 грн.

За подання позовної заяви юридичною особою немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у сумі 5 368 грн та у відповідності до визначеної ціни позову сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру згідно з пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому до позовної заяви долучено платіжне доручення про сплату судового збору на суму 8 820,07 грн, тому позивачу необхідно звірити сплачену ним суму судового збору та суму, яку необхідно сплатити, та у разі необхідності доплатити її, і надати до суду оригінал квитанції.

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, та те що прокурором не підтверджена ціна позову (відсутня оцінка майна), яка складається з дійсної реальної вартості нерухомого майна на день звернення до суду, суддя вважає за необхідне надати прокурору строк для виправлення вищевказаних недоліків, а саме: необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду; вказати ціну позову та доплатити судовий збір відповідно до визначеної ціни позову; надати оригінал квитанції про сплачу судового збору прокурором; вказати актуальний (орієнтований розрахунок судових витрат).

Судовий збір має бути сплачений на розрахунковий рахунок UA0010790, отримувач ГУК у Київ.обл/Вишнева міс./22030101, код банку отримувача (МФО) 899998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм.. подат.), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989.

Більше того, положеннями ст. 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Однак, жоден із долучених до позовної заяви копій документів не містить підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у позивача.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не відповідає вимогам встановленим ЦПК України.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" № 28249/95).

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши прокурору строк для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 43, 76-83, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Денисюка Олексія Олексійовича в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення прокурору копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, і роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ВОЛЧКО