справа № 361/879/13-ц
провадження № 8/361/1/23
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника адвоката Ратуша В.Б. із заявою, у якій просив суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року, ухвалене судом у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі Броварська РДА), Броварського управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства України у Київській області (далі Броварське управління казначейства), третя особа державний реєстратор Нечипорук Григорій Євгенійович (далі державний реєстратор) Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та легалізація реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про стягнення майнової та моральної шкоди, скасувати за нововиявленими обставинами це рішення суду та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування заяви зазначав, що у січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Броварської РДА, Броварського управління казначейства, третя особа державний реєстратор Нечипорук Г.Є., у якому просив стягнути з Броварської РДА на його користь, у тому числі з бюджетних рахунків у Броварському управлінні казначейства, майнову шкоду в розмірі 200757160 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000000 грн., посилаючись на те, що незаконними рішеннями Броварської РДА від 17 квітня 2001 року, 19 вересня 2001 року та від 08 липня 2002 року, на підставі яких, всупереч вимогам законодавства, були зареєстровані зміни до установчого договору про діяльність Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою діяльністю Фермой-КІ (далі ТОВ Фермой-КІ), а саме зміни № 1 до договору від 23 березня 2001 року, зміни № 2 до договору від 24 березня 2001 року та додаткова угода № 3 від 29 червня 2001 року. Незаконність зазначених рішень підтверджується рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року в іншій цивільній справі. ОСОБА_2 неодноразово повідомляв Броварську РДА про неприпустимість та незаконність реєстрації будь-яких змін до установчих документів ТОВ Фермой-КІ, проте ігноруючи ці попередження, Броварською РДА надіслано до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради реєстраційну картку та справу ТОВ Фермой-КІ у зв`язку зі зміною фактичного місця знаходження підприємства, незважаючи на наявність у суді спору, що в свою чергу стало підставою для безпідставного виключення його, ОСОБА_1 , з числа учасників ТОВ Фермой-КІ та не виплатою грошової компенсації стосовно вартості належного йому майна у ТОВ Фермой-КІ.

06 листопада 2013 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у цивільній справі № 361/879/13-ц, у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Дане рішення суду першої інстанції було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року та воно набрало законної сили.

Вказував, що зазначене рішення суду від 06 листопада 2013 року підлягає перегляду на підставі положень п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки існують істотні обставини справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, судове рішення, яке стало підставою для ухвалення судом рішення у справі, що підлягає перегляду, скасовано.

Заявник вважає нововиявленими такі обставини у даній справі: постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі № 278/20-06, якою скасовано рішення Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року про визнання права власності за ЗАТ Інкон на втрачене позивачем майно; додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 2-др/780/45/17; включення 21 грудня 2017 року ТОВ Фермой-КІ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, у якому 100 % належить ОСОБА_3 ; рішення Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2017 року щодо порушення § 1 ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та ст. 1 Протоколу № 1 до неї.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, представники заявника адвокати Ратуш В.Б. та Зима Л.М. у суді заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд вимоги заяви задовольнити повністю.

Представники відповідача Броварської РДА Стащук Т.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у суді щодо задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заперечували. Представник ОСОБА_4 подав до суду пояснення, у яких посилався на те, що судом при ухваленні 06 листопада 2013 року враховані всі обставини справи із урахуванням наданих сторонами доказів, позивачем не було доведено та не надано належних доказів щодо завданої йому неправомірними рішеннями чи діями шкоди та її розміру, внаслідок внесення головою Броварської РДА змін і доповнень у 2001-2002 роках, не доведено заподіяння шкоди протиправними діями кожним із відповідачів або окремо кожним з них, що є обов`язковою підставою для покладення на відповідачів обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди.

Представник відповідача Броварського управління казначейства Гомоля Я.В. у суді проти заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 06 листопада 2013 року заперечувала, посилаючись на те, що підстави для перегляду цього рішення відсутні, оскільки нововиявлених обставин заявником не наведено.

Третя особа державний реєстратор Нечипорук Г.Є. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника адвоката Ратуша В.Б. з позовом, у якому просив стягнути на його користь із Броварської РДА, у тому числі з бюджетних рахунків у Броварському управлінні казначейства, завдані майнову шкоду в розмірі 200757160 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував незаконністю прийнятих відповідачем Броварської РДА рішень від 17 квітня 2001 року, від 19 вересня 2001 року та від 08 липня 2002 року, на підставі яких всупереч вимогам чинного законодавства були зареєстровані зміни до установчого договору (далі установчий договір) про діяльність ТОВ Фермой-КІ, зокрема, зміни № 1 до договору від 23 березня 2001 року, зміни № 2 до договору від 24 березня 2001 року і додаткова угода № 3 від 29 червня 2001 року.

Незаконність цих рішень відповідача, як зазначав позивач у позові, підтверджується рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської РДА про визнання недійсними рішень адміністрації про державну реєстрацію змін до установчого договору, яким апеляційний суд визнав державну реєстрацію таких змін незаконною.

Вказував, що 17 березня 2006 року голова Броварської РДА видав розпорядження про скасування державної реєстрації змін до установчого договору, проте відновити попередній склад учасників ТОВ Фермой-КІ та повернути йому майно виявилося неможливим, тому шкода, завдана йому такими незаконними рішеннями, підлягає відшкодуванню.

Також зазначав, що виконавче провадження щодо виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року знищене, що підтверджується листом Броварського районного управління юстиції від 29 жовтня 2012 року № 39071.

Позивач стверджував, що він неодноразово повідомляв відповідача Броварську РДА про неприпустимість і незаконність реєстрації та внесення будь-яких змін до установчих документів ТОВ Фермой-КІ.

Крім того, 01 червня 2004 року голова Броварської РДА направив до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради реєстраційну картку та справу підприємства ТОВ Фермой-КІ, у зв`язку зі зміною фактичного місця знаходження ТОВ Фермой-КІ, незважаючи на наявність спору і проведення досудового слідства у кримінальній справі, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння правом на майно позивача.

Позивач вважав, що у зв`язку із направленням зазначених документів до Управління державної реєстрації юридичних осіб і фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради та невнесенням змін до державного реєстру відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року, його безпідставно було виключено з числа учасників ТОВ Фермой-КІ та він не отримав грошову компенсацію вартості його частки у статутному фонді цього товариства.

Позивач вказував на те, що у зв`язку із незаконною реєстрацією Броварською РДА змін до установчого договору ТОВ Фермой-КІ рішенням Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року задоволено позов Закритого акціонерного товариства Інкон (далі ЗАТ Інкон) до Комунального підприємства Київської обласної ради Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації та Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Таким чином, неправомірні рішення відповідача Броварської РДА, як вважав позивач, сприяли виключенню його зі складу учасників ТОВ Фермой-КІ, позбавленню його частки в статутному фонді цього товариства, безпідставному оформленню права власності на об`єкт незавершеного будівництва та його державній реєстрації за ЗАТ Інкон до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію.

Крім того, позивач зазнав шкоди у зв`язку із відсутністю компенсації вартості його частки в статутному фонді ТОВ Фермой-КІ.

Розрахунок позивачем матеріальної шкоди складається із вартості втраченого майна незавершеного будівництвом майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 100757160 грн. та збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 10000000 грн. Заподіяння моральної шкоди в розмірі 10000000 грн позивач обґрунтовував підривом престижу, ділової репутації, приниженням його честі та гідності, порушенням права власності та стосунків з оточуючими людьми і моральними переживаннями.

06 листопада 2013 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено.

28 січня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Київської області зазначене рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року залишено без змін та воно набрало законної сили.

Зі змісту рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року вбачається, що суд, вирішуючи даний спір виходив з обґрунтування ОСОБА_6 своїх позовних вимог та встановлених судом обставинам, а саме того, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року (справа № 22а-2567) позов ОСОБА_1 до Броварської РДА про визнання недійсним рішення Броварської РДА про державну реєстрацію змін до договору про діяльність ТОВ Фермой-КІ задоволено та визнано незаконним затвердження головою Броварської РДА рішень від 17 квітня 2001 року, 19 вересня 2001 року, 08 липня 2002 року змін і доповнень № 1 від 23 березня 2001 року, змін № 2 від 24 березня 2001 року, додаткової угоди № 3 від 29 червня 2001 року до договору про діяльність Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ Феромой-КІ.

05 жовтня 2004 року ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора Нечипорука Г.Є. з вимогою проведення реєстраційних дій відповідно до цього рішення суду.

11 жовтня 2004 року ОСОБА_2 отримав від державного реєстратора лист, у якому повідомлялося про те, що реєстраційна справа та реєстраційна картка вказаного підприємства надіслана до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради за заявою генерального директора ТОВ Феромой-КІ Гаплевської О.М. у зв`язку зі зміною цим підприємством юридичної адреси.

Голова Броварської РДА Вайсфельд Л.А. із посиланням на дану заяву ОСОБА_7 витребував реєстраційну справу у головного слідчого Управління МВС України та 01 червня 2004 року направив її до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради.

За встановлених обставин, суд у вказаній вище справі дійшов висновку, що, надсилаючи реєстраційну картку і справу ТОВ Фермой-КІ до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради, Броварська РДА виконувала вимоги п. 28 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року № 740 щодо надсилання цих документів за новим місцезнаходженням суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ Фермой-КІ, тому дії Броварської РДА були правомірними та такими, що законних прав позивача ОСОБА_1 не порушили.

Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що незаконна реєстрація додатків та надсилання реєстраційної справи ТОВ Феромой-КІ до Харківської райдержадміністрації не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із завданням майнової та моральної шкоди позивачеві, протилежне не було доведено суду ні позивачем, ні його представником, тому судом у задоволенні позову відмовлено.

Також із матеріалів справи вбачається, що, не погоджуючись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в обґрунтування якої зазначав, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що Броварська РДА незаконно повернула оригінал реєстраційної справи ТОВ Фермой-КІ не до міста Бровари Київської області, де його було вилучено, а до міста Харків, що позбавило позивача права проводити перереєстрацію та вносити зміни до установчих документів відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року.

Крім цього, апелянтом зазначалося про те, що суд не надав належної оцінки рішенню Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року, яким визнано незаконними затвердження головою Броварської РДА змін і доповнень до договору про спільну діяльність ТОВ Фермой-КІ, не враховано також наслідків незаконної реєстрації вказаних змін, внаслідок чого позивач ОСОБА_2 , а відповідно й AVAGNO ENTERPRISES LIMITED, ТОВ Кібер-Сервіс, ПП Європа-Плюс та ОСОБА_8 не могли вчиняти дій по розпорядженню корпоративними правами ТОВ Фермой-КІ до проведення державної реєстрації набуття ОСОБА_6 прав на частки в статутному фонді цього товариства. Також апелянт вказував на те, що судом не враховано того, що відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями органів державної влади, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

28 січня 2014 року Апеляційний суд Київської області, відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на зазначене рішення суду першої інстанції від 06 листопада 2013 року,

виходив з того, що, надсилаючи реєстраційну картку та справу до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців Харківської міської ради, відповідач Броварська РДА виконувала вимоги п. 28 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року № 740, тому дії Броварської РДА були правомірними, та такими, що не порушили законних прав позивача. Ця обставина згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки була встановлена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2011 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного реєстратора Нечипорука Г.Є.

Обґрунтованими також є висновки суду про те, що позивачем ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України (у чинній на час розгляду тієї справи редакції) не доведено причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача Броварської РДА, яка встановлена рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2004 року, та завданою позивачеві ОСОБА_3 майновою та моральною шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвокат Ратуша В.Б. подав до суду заяву про перегляд вказаного вище рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представник заявника посилався на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі № 278/20-06, якою було скасовано рішення Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року про визнання права власності ЗАТ Інкон на втрачене позивачем ОСОБА_6 майно; додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 2-др/780/45/17; включення 21 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ Фермой-КІ, у якому 100 % належить ОСОБА_3 ; рішення Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2017 року щодо порушення § 1 ст. ст. 6, 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції. Ці обставини, на його думку, є передбаченими п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є обставини, визначені у ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Такими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1); скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (п. 3).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Велика Палата Верховного Суду у п. 26 постанови від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 зазначила, що нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (п. п. 27, 28 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, п. 6.38).

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, п. п. 7.4, 7.5).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 роз`яснено, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд.

Перевіривши обставини, на які посилається заявник та які він вважає є підставою для перегляду рішення суду від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Із постанови Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі № 278/20-06, якою скасовано рішення Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року, видно, що предметом даного спору є визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання Державного комунального підприємства Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації здійснити у встановленому законом порядку реєстрацію права власності ЗАТ Інкон на цей об`єкт незавершеного будівництва.

Із додаткового рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 2-др/780/45/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварської РДА, треті особи: ТОВ Фірмой-КІ, компанія Кланвест лімітед, ТОВ Кіб-сервіс, ОСОБА_8 , AVAGNO ENTERPRISES LIMITED про визнання недійсним рішень про державну реєстрацію змін до договору, видно, що у даній справі вирішувалося питання, що при розгляді справи № 22а-2567 та ухвалення 24 вересня 2004 року в ній рішення, суд, задовольняючи вимоги позивача, не зазначив у ньому про зобов`язання Броварської РДА подати до органу статистики, органу державної податкової служби відомості про скасування державної реєстрації 17 квітня 2001 року змін № 1 до договору від 23 березня 2011 року, 19 вересня 2001 року змін № 2 до договору від 24 березня 2001 року та реєстрації 08 липня 2001 року додаткової угоди № 3 від 29 червня 2001 року до договору про діяльність ТОВ Фермой-КІ.

21 грудня 2017 року на виконання вказаного додаткового рішення суду від 24 жовтня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб було включено ТОВ Фермой-КІ, у якому 100 % належить ОСОБА_3 .

12 жовтня 2017 року Велика Палата Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) ухвалила рішення у справі Бурмич та інші проти України (заява № 46852/13), на яке також посилається представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ратуш В.Б. як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду від 06 листопада 2013 року щодо тривалого невиконання в Україні рішень національних судів, яким приєднала до заяв № 46852/13, № 47786/13, № 54125/13, № 56605/13 та № 3653/14 наведені у додатках І та ІІ до Рішення 12143 заяв включно із заявою № 33421/15 (Wroblewski v. Ukraine), яку 10 серпня 2015 року подав позивач ОСОБА_2 (§ 1 резолютивної частини Рішення).

Цим же Рішенням Велика Палата ЄСПЛ оголосила прийнятними заяви, включно із заявою позивача № 33421/15 мають розглядатись відповідно до зобов`язань, що випливають із пілотного рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року), яким встановлено існування структурної проблеми, що призводить до порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (§ 3 резолютивної частини Рішення).

З огляду на це Велика Палата ЄСПЛ вирішила вилучити всі ці заяви, включно із заявою позивача № 33421/15, з реєстру справ відповідно до підпункту с пункту 1 статті 37 Конвенції та передати їх Комітету Міністрів Ради Європи з метою розгляду в рамках вжиття заходів загального характеру для виконання вказаного пілотного рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України, у тому числі щодо надання відшкодування за невиконання або тривале виконання рішень національних судів і сплати боргу за цими рішеннями (§ 4 резолютивної частини Рішення).

Виходячи із наведеного, враховуючи, що підставою для відмови у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційній інстанцій, було не доведення позивачем того факту, що незаконна реєстрація додатків та направлення реєстраційної справи ТОВ Феромой-КІ до Харківської райдержадміністрації знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із завданням майнової та моральної шкоди позивачеві, враховуючи обставини на які заявник посилається як на нововиявлені та рішення судів, із встановленими у них обставинами: постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі № 278/20-06, предметом якої є визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва та зобов`язання Броварського міжміського бюро технічної інвентаризації здійснити у встановленому законом порядку реєстрацію права власності, додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у цивільній справі № 2-др/780/45/17, предметом якого є зобов`язання Броварської РДА подати до органу статистики, органу державної податкової служби відомості та обставини внесення 21 грудня 2017 року, на виконання зазначеного додаткового рішення суду, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб про ТОВ Фермой-КІ, у якому 100 % належить ОСОБА_3 , рішення ЄСПЛ від 12 жовтня 2017 року у справі Бурмич та інші проти України, яке стосується тривалого невиконання щодо надання відшкодування за невиконання або тривале виконання рішень національних судів і сплати боргу за цими рішеннями та будь-якого відношення до предмета розгляду у справі № 361/879/13-ц не має, суд дійшов висновку, що ці обставини в розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України є обставинами, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення 06 листопада 2013 року та вони не пов`язані з вимогою у справі № 361/879/13-ц, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні 06 листопада 2013 року рішення, яке просить переглянути за нововиявленими обставинами заявник.

За своєю суттю вказані заявником обставини, якими він обґрунтовує заяву про перегляд рішення суду від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами, є новими обставинами та вони можуть бути підставою для пред`явлення ОСОБА_6 нової вимоги, пов`язаної саме з обставинами, викладеними у вказаних судових рішеннях, на які він посилається.

Крім того, суд вважає, що доводи заявника зводяться виключно до переоцінки тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду цивільної справи, зокрема, рішення суду від 24 вересня 2004 року та встановлених ним обставин, а саме суд досліджував питання щодо правомірності дій Броварської РДА та причинно-наслідковий зв`язок між її діями і заподіянням шкоди позивачу, а тому обставини на які посилається заявник не могли спростувати факти, покладені в основу вказаного судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказані заявником обставини існували на час розгляду справи, то зміст цього судового рішення був би іншим.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розглядаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що ті обставини, які позивач вважає нововиявленими та покладені в основу вказаних ним судових рішень, зокрема, постанови Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі № 278/20-06 та додаткового рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 2-др/780/45/17, йому були відомі ще на дату подання позовної заяви, тому вони не можуть вважатися нововиявленими, отже рішення судів, наданих заявником, не є доказом, що підтверджує наявність нововиявлених обставин, вони могли би бути доказом обставин, які б стали підставами позову, проте цих доказів під час первинного розгляду справи у суді не існувало, а у процедурі перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд для підтвердження тих обставин, що слугували підставами позову і які перевіряв суд під час первинного розгляду справи, нові докази не досліджує.

Інші доводи представника заявника ОСОБА_9 висновків суду не спростовують.

За змістом ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року у цивільній справі № 361/879/13-ц відсутні, тому заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 13, 257, 259, 260, 423, 429, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року у цивільній справі № 361/879/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації Київської області, Броварського управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства України у Київській області, третя особа: державний реєстратор Нечипорук Григорій Євгенійович відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та легалізація реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.