Справа № 449/641/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Гуняк О.Я.,

при секретарі судових засідань: Тивонюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «УКРТЕЛЕКОМ», третя особа: Пустомитівська державна нотаріальна контора Львівської області про зняття арешту, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить: скасувати арешт (заборону), накладений на все майно ОСОБА_2 , в тому числі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до «Реєстру накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951-1971 рр.» на сторінці 52 від 20 жовтня 1960 року, порядковий № 153, дата запису 20 жовтня 1960, сторінка у збірнику накладення арештів 1193, який накладений на будівлю (право забудови) ОСОБА_2 в м. Бібрка, підстава накладення арешту (заборони) на чию вимогу та на чию користь: повідомлення Бібрської райконтори зв`язку від 05.10.1960 року, та внесений до «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки» Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1952-1972 рр.» на сторінці 141, номер за реєстром 153, сторінка у збірнику 570 на ім`я ОСОБА_2 . Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перед смертю ОСОБА_2 17 жовтня 2009 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_2 Позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Рудої Світлани Василівни з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, згідно відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Рудої Світлани Василівни № 138/02-14 від 28 квітня 2023 року, в результаті перевірки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено зареєстроване Пустомитівською державною нотаріальною конторою обтяження за реєстраційним № 4365356 від 17.01.2007 року (згідно архівних даних заборона за № 870839LVOV121 від 11.10.1999 року № реєстра: 24487-350, внутр. №АА015Е2С2BF03D325042, коментар: 153-570/стор. 141) на невизначене майно, будинок на ім`я спадкодавця - ОСОБА_2 . Стверджує, що згідно відповіді № 716/01-21 від 06.04.2023 року, обтяження було накладено на підставі повідомлення Бібрської райконтори зв`язку від 05.X.1960 р. № б/н, однак, документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавались.Наголошує, що на даний час у відповідача, третьої особи (Пустомитівської державної нотаріальної контори) або Львівському державному нотаріальному архіві відсутні документи, які стали підставою для накладення обтяження (арешту) на майно, що належало ОСОБА_2 та входить до складу спадщини. Зауважує, що позивачу відомо, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 і саме на це майно позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що перешкоджає реалізації його спадкових прав та правомочностей, які випливають з права власності.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без його участі.

Представник АТ «УКРТЕЛЕКОМ» в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи, однак подали клопотання, в якому зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, а розгляд справи просять проводити за відсутності представника АТ «Укртелеком».

Представник третьої особи - Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи, однак надали відповідь, згідно із якою останні просять проводити розгляд справи без участі їхнього представника. Окрім цього зазначили наступне. Документи Бібрської та Пустомитівської державної нотаріальної контори по 2004 рік здані на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву, тому повну інформацію про вказану заборону за реєстраційним номером обтяження 4365356 надав вказаний архів. Зазначають, що всі записи щодо накладення заборони (арешту), про зняття заборони (арешту), проводилися нотконторою на паперових носіях. У травні 1997 року було запроваджено Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Державне підприємство інформаційний центр України на підставі архівних документів перенесло 11 жовтня 1999 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказану заборону. Наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5 було внесено зміни до деяких актів Мін`юсту, зокрема, Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було викладено в новій редакції. Стверджують, що такі зміни змусили переносити базу даних старого реєстру заборон до бази даних нового прикладного програмного забезпечення, тому вказана заборона - реєстраційний номер обтяження: 4365356, була перенесена 17.01.2007 року знову до нового реєстру. Наголошують, що з 1 січня 2013 року реєстрація в цьому реєстрі припинена, а його відомості містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в закладці "Реєстри до 2013 року".

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змістуст. 12 ЦПК Українивбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимогст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до вимог ч.1ст.317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319ЦК Українивласник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч.1ст.321ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013№ 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист.

Як вбачається із заповіту від 17.10.2009 р., ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, а також все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.04.2022 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Рудої Світлани Василівни № 138/02-14 від 28 квітня 2023 року, в результаті перевірки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено зареєстроване Пустомитівською державною нотаріальною конторою обтяження за реєстраційним № 4365356 від 17.01.2007 року (згідно архівних даних заборона за № 870839LVOV121 від 11.10.1999 року № реєстра: 24487-350, внутр. №АА015Е2С2BF03D325042, коментар: 153-570/стор. 141) на невизначене майно. будинок на ім`я спадкодавця - ОСОБА_2 .

Згідно відповіді на адвокатський запит № 02-13/608 від 15.05.2023 року Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Бібрською міською радою не приймалося рішення про накладання арешту (заборони) відчуження нерухомого майна, належного п. ОСОБА_2 , а також документи, на підставі яких Пустомитівською державною нотаріальною конторою було зареєстроване обтяження від 17.01.2007 року № 4365356, яке міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (згідно архівних даних заборона № 870839LVOV121 від 11.10.1999 року № реєстру: 24487- 350, внутр. № АA015E2C2BF03D325042, комментарий: 153-570/стор. 141, Бібрській міській раді на зберігання не передавались.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68809946 від 14.04.2022 р., до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, у зв`язку із реєстрацією спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 , 1928 р.н.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .

Згідно аідповіді АТ «Укртелеком» № 69-С100-5 від 23 травня 2023 року, Акціонерне Товариство AT «Укртелеком» правонаступником Бібрської районної контори зв`язку. Документи, які стали підставою накладення обтяження, у зв`язку зі спливом строку давності їх зберігання в АТ «Укртелеком» відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку із наявністю не знятого арешту (заборони), порушуються права позивача на спадкування.

З огляду на те, що відомості про припинення обтяжень та арештів, накладених на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то орган, який їх вніс до Державного реєстру, зобов`язаний був вчинити дії по звільненню майна від таких обтяжень.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391, 1216-1218, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

позов задовольнити.

Скасувати арешт (заборону), накладений на майно ОСОБА_2 , а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внесений до «Реєстру накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951-1971 рр.» на сторінці 52 від 20 жовтня 1960 року, порядковий № 153, дата запису 20 жовтня 1960, сторінка у збірнику накладення арештів 1193, який накладений на будівлю (право забудови) ОСОБА_2 в м. Бібрка, підстава накладення арешту (заборони) на чию вимогу та на чию користь: повідомлення Бібрської райконтори зв`язку від 05.10.1960 року, та внесений до «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки» Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1952-1972 рр.» на сторінці 141, номер за реєстром 153, сторінка у збірнику 570 на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Акціонерне товариство «УКРТЕЛЕКОМ», , місце знаходження: бульвар Т.Шевченка, буд.18, м.Київ.

Третя особа:

Пустомитівська державна нотаріальна контора Львівської області, , місце знаходження: вул. Грушевського, 24, м.Пустомити Львівської області.

Суддя О. Я. Гуняк