Провадження № 2-с/597/2/2023
Справа № 597/1281/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Богдан В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року, яким з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2023. Просив цей судовий наказ скасувати.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що при подачі заяви до суду, про стягнення аліментів, заявниця надала акт про фактичне місце проживання без реєстрації (на проживання за місцем реєстрації) від 12.06.2023 згідно якої син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, заявниця та син ОСОБА_2 не можуть проживати за цією адресою, оскільки вони постійно проживають в АДРЕСА_2 . Це підтверджується тим, що до 2009 року син постійно проживав та зареєстрований за адресою його проживання - АДРЕСА_3 . До Німеччини, на постійне місце проживання, син ОСОБА_2 переїхав із заявницею у 2009 року.

З цього слідує, що акт про фактичне місце проживання без реєстрації від 12.06.2023, де нібито мешкає ОСОБА_3 з дитиною і понині, складений сусідами та завірений депутатом ОСОБА_4 не відповідає дійсності. Сусіди та депутат ОСОБА_4 не могли бачити дитину, тому що він з 2009 року проживає в Німеччині, і отримує допомогу від держави Німеччини. В цей період, коли була складена довідка, син знаходився на випускному у школі м. Кельн, Німеччині, після цього заявниця з дитиною і вітчим поїхали на відпочинок до Італії, тому фізично не могли знаходитися в Україні одночасно. Отже ця довідка не підтверджує факту проживання сина разом з заявницею за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду справи.

Щодо отримання дитиною паспорту громадянина України заявник вказує, що законодавством України передбачено обов`язок кожного українця, який досяг 14-річного віку, отримати паспорт. Однак, на сьогодні дитина вже два роки не має паспорту громадянина України. До того ж відомо, що закордонний паспорт прострочено та в консульстві Німеччини продовжено строком на чотири роки, що свідчить про безвідповідальне відношення матері до своїх обов`язків та засвідчує факт постійного проживання не в країні, а в Німеччині.

Заявник також наголошує, що в Україні обов`язковою є повна загальна середня освіта (Конституція України, ст.53). Тривалість повної загальної середньої освіти, згідно з запровадженою реформою НУІІІ - 12 років, випускний вік учнів становить 18 років (рівень МСКО 3). Однак, на сьогодні (і до 2029 р.) фактична тривалість повної загальної середньої освіти становить 11 років. Втім, дитина не навчається в школі Заліщицького регіону чи в будь-якій іншій школі України. Це підтверджує відео, на якому дитина отримує диплом в школі Німеччини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків щодо здобуття їхніми дітьми освіти є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Заявник стверджує, що він і після розлучення у 2012 році продовжував утримувати дитину. Підтвердженням того, що він не припиняв забезпечувати дитину є переписка із старшим сином, ОСОБА_5 , що підтверджують факт відправлення грошових коштів, оскільки завжди гроші він передавав через нього. Останнє переведення грошових коштів у розмірі 100 євро було здійснено 09.06.2023. Тому всі заяви заявниці стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, не відповідає обставинам справи, а відповідно й вимога про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною.

Щодо недосягнення добровільної угоди про сплату аліментів, то заявник зазначає, що питання щодо аліментних зобов`язань між ним та заявницею взагалі не ставилось. Про наявність недосягнення згоди з окресленого питання він дізнався з тексту наказу. В свою чергу, він не відмовляється від обов`язку утримувати дитину та вважає безпідставним звинувачення його у відмові від сплати алментів.

Ухвалою від 17.07.2023 відкрито провадження у цій справі та призначено розгляд справи на 03.08.2023.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 06.07.2023 Заліщицьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2023.

Відповідно до вимог ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу на підставі п.4 і 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно частини четвертої цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012, зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та звільнення від сплати).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки ОСОБА_3 заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття і дана вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

На підставі ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950).

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Постановою ПВССУ України «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» пунктом 1 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суд вважає, що наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу (щодо: акту про фактичне місце проживання без реєстрації; отримання дитиною паспорта громадянина України; обов`язкової освіти дитини; утримання дитини; недосягнення добровільної угоди про сплату аліментів), не можуть бути підставою з огляду на вимоги ст.165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу, а тому і не можуть призвести до іншого результату судового розгляду.

Обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, а тому у задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись ст.161, 170, 423, 429 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, відмовити.

Судовий наказ у справі №597/1281/23 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.06.2023, - залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Складання повного тексту ухвали відкласти не більше ніж на п`ять днів.

Найменування учасників процесу:

Заявник-боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , паспорт № НОМЕР_1 , орган який видав 6115, РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Стягувач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_5 , паспорт № НОМЕР_4 , орган який видав 6115 РНОКПП НОМЕР_5 тел. НОМЕР_6 .

Суддя В. В. Васильченко