Провадження № 2-о/127/320/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою до Вінницького міського суду Вінницької області, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини однією сім`єю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник має намір оформити спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , однак не може довести факт постійного проживання з померлою, оскільки місце проживання заявника зареєстроване за іншою адресою.

Представник заявника подала заяву про розгляд справи за її відсутності та присутності її довірителя.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

З 1996 року ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до нині проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 1766, відповідно до якого спадкоємцем усього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось є син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_2 до складу спадкового майна входять 12/25 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1 , належних покійній на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 28.06.1996 року

Інші 13/25 частин будинку АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А 08.11.2000 року.

Також до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить частина земельної ділянки, кадастровий номер :03:026:0030, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1 , яка перебуває в спільній сумісній власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 810459, виданого на ім`я ОСОБА_2 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №810460, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. з метою оформлення спадщини. Спадкову справу було заведено 13.03.2020 року, про що надано Витяг зі спадкового реєстру. Однак нотаріусом повідомлено про відсутність підстав для видачі Свідоцтва про право на спадщину (відсутність родинних відносин та проживання (реєстрації) зі спадкодавцем на момент смерті) та видано Постанову №582/02-31 від 09.10.2021 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до Довідки від 17.03.2023 року №127, виданої Квартальним комітетом «Ясний» ОСОБА_1 з 1996 року постійно проживав разом з ОСОБА_2 до дня її смерті та вступив в управління та володіння спадковим майном.

Інших спадкоємців за законом та заповітом після смерті ОСОБА_2 , крім ОСОБА_1 , немає.

Оскільки в позасудовому порядку ОСОБА_1 не має змоги підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, тому заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями статтей 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Верховний Суд зазначив, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Надані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадкових прав.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 293 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , з 1996 року до дня її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України відомості про учасників справи:

Заявник ОСОБА_1 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа Вінницька міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Суддя: