Справа № 216/4546/23
Провадження 2-о/216/124/23
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

03 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М. В., розглянувши матеріали заяви неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , про визнання громадянина безвісно відсутнім, заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізький районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міський відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В :

10.07.2023 року неповнолітня ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , звернулися до суду із заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім, заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізький районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міський відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Одночасно із заявою подані клопотання про звільнення від сплати судового збору та про виклик свідків. В своїй заяві заявник просить суд: визнати ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспортні дані: НОМЕР_2 , безвісно відсутнім. Просить зобов`язати Криворізький районний відділ поліцій ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Реєстру про факт зникнення, особи ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспортні дані: НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідност.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Оглянувши зміст заяви та додані до неї письмові докази суддею встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.3, 4ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» визначено, що особою, зниклою безвісти, вважається фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Статусу зниклої безвісти така особа набуває з моменту подання заявником до поліції заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду (про визнання фізичної особи безвісно відсутньою) та вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку (до встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти).

Фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише за особливою процедурою в судовому порядку. Підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність її протягом року за місцем постійного проживання і відсутність відомостей про місце її перебування, неможливість встановлення з нею будь-якого зв`язку.

Заяву про визнання фізичної особи безвісно відсутньою може бути подано заявником, тобто членом сім`ї, родичем до суду першої інстанції за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. При цьому, на час воєнного стану в країні варто не забувати про тимчасову зміну територіальної підсудності справ щодо територій, які тимчасово перебувають в окупації.

В заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою обов`язково зазначається мета, з якою необхідно визнати фізичну особу безвісно відсутньою (наприклад, з метою розірвання шлюбу іншим із подружжя), обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи та долучаються всі наявні у заявника докази (наприклад, копія звернення до правоохоронних органів із заявою про зникнення особи та її розшук, докази розміщення об`яв щодо розшуку та встановлення місця перебування особи, можливі покази свідків, які стали очевидцями, які востаннє бачили зниклу особу, спілкувалися з нею, чи бачили її викрадення або примусове утримання окупаційними військовими і т. ін.).

За наслідками розгляду заяви та ухвалення судом рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою настають відповідні правові наслідки:

1) нотаріусом встановлюється опіка над майном такої особи, призначається опікун, який управляє майном в інтересах особи, яка визнана безвісно відсутньою, в тому числі надає утримання особам, яких був зобов`язаний утримувати безвісно відсутній за рахунок цього майна;

2) інший з подружжя одержує право розірвати шлюб у спрощеному порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану;

3) припиняються зобов`язання, нерозривно пов`язані з особою безвісно відсутнього (наприклад, представництво за довіреністю, договір доручення, трудові контракти, договори надання зниклим послуг).

Та це рішення у разі зміни обставин може бути скасовано судом. Підставою для скасування рішення є одержання судом заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або відомостей про місцеперебування цієї особи. Таку заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або іншою заінтересованою особою до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або до суду за місцеперебуванням особи.

Відповідно, у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою правові наслідки такого визнання втрачають свою силу, а права такої особи мають бути поновлені в повному обсязі у встановленому законом порядку.

Разом з тим положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач (заявник) зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Оглянувши матеріали заяви та додані до неї письмові докази суддею встановлено, що всупереч вказаній нормі закону заявником не надано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, суд звертає увагу заявника, що в даній категорії справ предметом доказування є наступні обставини: відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; вживання заявником заходів по розшуку особи; тривалість безвісної відсутності, яка визначається встановленими законом строками відсутності особи у місці її постійного проживання; неможливість встановлення місця знаходження даної особи, існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо, відсутність спору про право.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України регламентовано, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування.

Всупереч вимогам закону, суду не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 відсутній за місцем свого проживання понад один рік. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заявник (представники заявника) вживали будь-які заходи для визначення місця перебування фізичної особи ОСОБА_4 з часу зазначеного в заяві, як час зникнення особи, а саме з травня 2022 року. Усі подані до матеріалів справи копії заяв та відповідей на них датовані травнем - червнем 2023 року, а саме: відповідь СБУ на ім`я заявника - датована 15.06.2023 року, відповідь головного Центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, надана на запит заявника від 30.05.2023 року, відповідь директора Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру О. Смирнова, надана на звернення заявника від 17.05.2023 року, копія заяви начальнику Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області полковнику ОСОБА_5 від представника ОСОБА_3 про розшук людини, яку прийнято від неї 11.05.2023 року. Відсутні дані що до відкриття провадження у справі та результати пошуку ОСОБА_4 з боку правоохоронних органів.

Крім того, незрозуміло викладена мета визнання фізичної особи безвісно відсутньою: «Це необхідно для закриття примусового виконання рішення суду № 216/3354/19 2-120/2010, припинення виконання батьківських зобов`язань», зазначена в заяві від імені неповнолітньої дитини.

У зв`язку з усім вищезазначеним, ухвалою суду від 13.07.2023 року заяву було залишено без руху, заявнику надано строк для виправлення недоліків.

03.08.2023 року, за підписом ОСОБА_2 , через канцелярію суду, було подано заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім з усуненими недоліками. Заяву про поновлення строку на ухвалу, та заяву про забезпечення позову (фактично про витребування доказів з Криворізького районного управління поліції).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки стороною заявника не усунуті, відповідно до вимог ст. 185 ч.3 ЦПК України, у заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 175-177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , про визнання громадянина безвісно відсутнім, заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізький районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міський відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - повернути без розгляду заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. В. БУТЕНКО