Справа № 405/4799/23
Номер провадження 2/404/1408/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення коштів, просив суд стягнути з відповідача на його користь 54 649,24 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначав, що відповідач уклав з ним договір про купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом, виробленою з енергії сонячного випромінювання приватною генеруючою установкою, яка розташована у домогосподарстві, яке належить йому на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зобов`язання за договором не виконує у повному обсязі, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2023 року справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява не є підсудною Кіровському районному суду м. Кіровограда, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року в справі № 638/1988/17 визначив, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно:, земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 910/6644/18).

У постанові від 16.02.2021 року в справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових. Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є грошове зобов`язання за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Тобто правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, безпосередньо пов`язані з конкретним домогосподарством.

Місцезнаходження приватного домогосподарства, щодо якого укладений договір, - АДРЕСА_1 , на яку розповсюджується юрисдикція Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що спір пов`язаний з грошовим зобов`язанням за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, відповідне приватне господарство, що виробляє енергію сонячного випромінювання, яка придбається Товариством, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов про наявність підстав для висновку, що спір у даній справі є таким, що виник «з приводу нерухомого майна», а тому має вирішуватись судом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності, визначеними в ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення коштів, - направити за підсудністю до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ( 25014, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, буд. 34б).

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.08.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова