Справа №333/3688/23
Провадження №2/333/2198/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Махінько М.М.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Богославського В.А.,

представника відповідача - адвоката Ревкової А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Богославський В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 23.06.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час проживання у зареєстрованому шлюбі сторони усиновили дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2021 року у справі № 333/2808/21. На теперішній час сторони проживають окремо, донька проживає разом з мамою.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 207, 225, 231, 232 СК України, представником позивача зазначено, що з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідач є батьком дитини, а отже відповідає за їх належний рівень життя, є фізично здоровий, працездатного віку, може працювати та сплачувати аліменти у вказаному в позові розмірі. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Ухвалою від 12.05.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

02.08.2023 року відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву відповідно до якого останній визнає позов частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Зазначене обґрунтовано тим, що на теперішній час дійсно, ОСОБА_1 проживає з донькою, а він проживає окремо. Відповідач повністю усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину і не відмовляється від цього, готовий сплачувати аліменти на утримання дитини проте у розмірі частини як то просить позивач, не має можливості, з огляду на те, що на його утриманні вже перебуває дитина від першого шлюбу - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання якої я щомісячно сплачую аліменти в розмірі частини всіх видів доходу. Також по можливості відповідач утримує свою непрацездатну матір - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 3 групи, яка після розірвання шлюбу з чоловіком ОСОБА_6 залишилася самотня і єдиним джерелом її доходу є лише пенсія, яка складає - 3200 грн. щомісячно. Так, у зв`язку з мізерною пенсією, ОСОБА_2 змушений купувати продукти харчування, ліки, за необхідності сплачувати за комунальні послуги матері.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Щодо відзиву зазначив, що надані документи щодо утримання матері відповідачем не підтверджують зазначений факт, крім того вбачається що мати відповідача отримує самостійний дохід у вигляді пенсії. Вважає допит її у судовому засіданні недоцільним, оскільки остання є заінтересованою особою. Будь-яких інших документів, квитанцій підтверджуючих її утримання матеріали справи не містять. Представник позивача зазначив, що вимога про стягнення аліментів у розмірі частини заробітку не погіршать фінансовий стан відповідача, проте, з урахуванням наданого відзиву та того, що на утриманні відповідача є інша дитина, не заперечують щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/5 частини доходу.

Позивач ОСОБА_1 підтримала свого представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, його інтереси представляла адвокат Ревкова А.К. яка надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Заперечила щодо висловлювання представника позивача щодо недоцільності допиту матері відповідача з тих підстав, що відповідно до норм чинного законодавства свідком у справі може бути будь-яка особа. Крім того позивачу відомий той факт, що відповідач допомагає матері фінансово. Просила суд задовольнити позов частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку, обґрунтовуючи тим, що вказаний розмір не буде порушувати права та інтереси дитини.

Суд вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 23.06.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7)

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується учасниками процесу, на теперішній час сторони проживають окремо.

Домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо утримання дитини не має.

При усиновленні дитини особі, які усиновили її, наділяються усіма правами та обов`язками щодо усиновленої, включаючи й обов`язок виплачувати аліменти в разі подальшого ухилення від своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України).

У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, оскільки на його утримання перебуває дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів його доходів починаючи з 08.08.2012 року і до повноліття дитини.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на значне погіршення його матеріального становища, оскільки як вбачається з доданих до матеріалів справи письмових доказів, зокрема довідки про доходи №101/4392 від 13.06.2023 ОСОБА_2 офіційно працевлаштований і працює в Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку, де отримує дохід. Сукупний розмір доходу за період з травня 2021 року по травень 2023 року становить 893410,26 грн., отже має стабільний офіційний дохід, який з урахуванням сплачених аліментів є більше ніж встановлена мінімальна заробітна плата по Україні. Крім цього, відповідачем не надано суду доказів того, що він сплачує комунальні послуги, лікування, не підтверджено, що надає такі кошти для оплати комунальних послуг своїм батькам.

Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання

Суд не може прийняти до уваги в якості доказів погіршення матеріального стану відповідача, той факт, що він сплачує аліменти на ще одну дитину. Розмір аліментів 1/4 частина всіх видів заробітку (доходів позивача) відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_1 - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Проте, оскільки позивач та представник позивача не заперечують щодо стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини повноліття, то суд вважає за можливе задовольнити вимоги саме в такому розмірі.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 79,180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює в Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська