Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/1560/17
Провадження № 2/553/1612/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.08.2023 рокум. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Сіомашко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року позовну заяву залишено без руху з наданням строк для усунення недоліків.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.04.2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2017 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.04.2017 року скасовано, справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року позовну заяву залишено без руху з наданням строк для усунення недоліків.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.11.2017 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року скасовано, справу повернуто до того ж суду на новий розгляд.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2017 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 25.01.2018 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволено заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди скасовано, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.
Ухвалою суді Ленінського районного суду м. Полтави Парахіної Є.В. від 28.11.2022 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_4 , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не надав жодних доказів його вини у заподіянні шкоди.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст. 77 ЦПК).
У ч. 1 ст. 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами.
Звертаючись до суду з позовом позивач обґрунтовував позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди тим, що 17.11.2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. у кафе "Территория отдыха" на території супермаркету "КЛАСС", що розташований за адресою: м. Харків, пр-кт Героїв Сталінграда, 136/8, відбулося пошкодження майна, а саме: скляних дверей у чоловічій вбиральні, що належать ТОВ "Віал-Маркет".
27.02.2017 року між ТОВ "Віал-Маркет" та фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір про уступку прав вимоги, відповідно до п. 1.1 1.3 якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові за зобов`язанням щодо стягнення матеріальної школи з ОСОБА_4 (надалі іменується "Боржник № 1") за фактом пошкодження майна, належного ТОВ "Віал-Маркет" (скляні двері у чоловічій вбиральні) у кафе "Территория отдыха" на території супермаркету "КЛАСС", що розташований за адресою: м. Харків, пр-кт Героїв Сталінграда, 136/8. За цим Договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника 1 сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1 цього Договору. Наявність зобов`язання Боржника передбаченого п.1.1. даного договору перед Первісним Кредитором підтверджується: - матеріалами адміністративного правопорушення, складеного 31.12.2016 року інспектором роти № 7 батальйону № 2 УПП МВС ДПП у м. Харкові, лейтенантом поліції Клочковим М.П.
Згідно п. 1 Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги від 27.02.2017 року, складеного 27.02.2017 року між ТОВ "Віал-Маркет" та фізичною особою ОСОБА_3 , Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору 100 % грошових коштів, що будуть стягнуті з Боржника Новим кредитором у судовому порядку або будуть добровільно передані Боржником Новому кредитору, протягом 10 (десяти) календарних днів із моменту отримання даних грошових коштів Новим кредитором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17.
Наявні у справі докази дають підстави для висновку, що 17.11.2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. у кафе "Территория отдыха" на території супермаркету "КЛАСС" за адресою: АДРЕСА_1 , пошкоджено майно, що належать ТОВ "Віал-Маркет", а саме: скляні двері у чоловічій вбиральні.
Разом з тим, жодних достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що до майно ТОВ "Віал-Маркет" пошкоджене саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідач ОСОБА_4 зазначив, що проти позову позивача заперечує, до заподіяння матеріальної шкоди ТОВ "Віал-Маркет" не причетний.
У заяві про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року ОСОБА_4 в обґрунтування заяви, крім іншого, послався на те, що жодної шкоди ані ТОВ "Віал-Маркет", ані позивачу н завдавав, одних правовідносин з позивачем не мав. У листопаді 2016 року дійсно перебував у м. Харкові та заходив до супермаркету "Класс" за адресою: АДРЕСА_1 , в кафе "Територія відпочинку", при виході з кафе йому повідомили про якесь розбите скло і що він нібито має відшкодувати збитки. Розуміючи, що ніякої шкоди не завдавав і нічого не розбивав, він був обурений та відмовився спілкуватись зі співробітниками кафе, у зв`язку цим було викликано поліцію. Співробітникам поліції, які прибули на місце, він пред`явив документ, що підтверджує особу, пояснив, що його безпідставно звинувачують у розбитті якогось скла, після чого з дозволу працівників поліції залишив приміщення кафе. З того часу йому ніхто не телефонував та не пред`являв будь-яких вимог про відшкодування шкоди. Зі зміст заочного рішення суду від 03.04.2018 року встановив, що згідно висновку інспектора Слобідського відділу ГУ НП в Харківській області від 01.12.2016 року при перевірці звернення про факт пошкодження майна ТОВ "Віал-Маркет" був виявлений чоловік, котрий на вимогу працівників поліції пред`явив паспорт, однак прийнятими заходами не виявилось можливим встановити можливих свідків та очевидців, матеріали списані до справи. Вказав, що вимоги позивача ґрунтуються виключно на припущеннях того, що нібито він розбив скло в санвузлі, при цьому, жодного належного та допустимого доказу не наведено, жодного свідка обставин події, якщо такі мали місце, не опитано.
Матеріали справи не містять висновку інспектора Слобідського відділу ГУ НП в Харківській області від 01.12.2016 року, разом з тим, аналіз його змісту, наведеного у судовому рішенні, не містить жодних об`єктивних доказів того, що під час проведення перевірки дільничним офіцером поліції була встановлена причетність ОСОБА_4 до пошкодження майна, яке належить ТОВ "Віал-Маркет". Не вбачається підстав для висновку про причетність відповідача до пошкодження майна товариства також і зі змісту повідомлення Слобідського ВП ГУНП в Харківській області за вих. № 62/860 від 02.03.2017 року. Жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач вчинив будь-які протиправні дії, внаслідок яких пошкоджено майно ТОВ "Віал-Маркет", матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі та досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено факту вчинення відповідачем будь-яких протиправних дій, що призвели до пошкодження майна ТОВ "Віал-Маркет", вини відповідача у заподіянні шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Повний текст рішення складений 04.08.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна