СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1218/23
Провадження № 2/306/478/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що його дружина - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок в якому вони проживали та який згорів у 2015 році належав останній. Зазначає, що після даної події вони почали відбудовувати його, однак у зв`язку зі смертю дружини він не може завершити оформлення документів так як параметри будинку зазначені у свідоцтві про спадщину та які є в натурі не співпадають. Вказує, що оформити право власності у ДНК не можливо, так як будинок на який є правовстановлюючі документи згорів, а перебудований будинок до кінця не оформлений через смерть його дружини. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок - літера А, котельню - літ. Б, гараж з надбудовою - літ. В, сарай - літ Г, вбиральню - літ. Д, навіс - літ. Е, колодязь - літ. І та огорожу №1-2 у АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла за ява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 46).

Представник Свалявської міської ради подала заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 41).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №240 від 27.12.2018 року (а.с. 8).

Після смерті останньої зареєстровано спадкову справу №650350091 від 11.11.2019 року (а.с. 23).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.01.2017 року, між позивачем та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.02.1998 року, зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 від 19.02.1998 року (а.с. 9).

Як убачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом та №399 від 01.03.2002 року та витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с. 24-25).

На підставі будівельних паспортів №105/13 від 25.11.2013 року та 71/2014 від 07.08.2014 року та повідомлення про початок будівельних робіт, позивач та його дружина розпочали реконструкцію даного житлового будинку та реконструкцію частини гаража з добудовою та надбудовою мансардного поверху (а.с. 26-35).

Відповідно до довідки Свалявського РВ УДСНС у Закарпатській області від 19.06.2015 року № 682, у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 відбулася пожежа (а.с. 13).

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 від 22.05.2023 року №4062136, такий складається з: «А» - житловий будинок; «Б» - котельня; «В» - гараж з надбудовою; «Г» - сарай; «Д» - вбиральня; «Е» - навіс; «І»-колодязь; №1,2 - огорожа. Його вартість, відповідно до довідки «895 від 22.05.2023 року, становить107302,00 грн (а.с. 12, 14-22).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок - літера А, котельню - літера Б, гараж з надбудовою - літера В, сарай - літера Г, вбиральню - літера Д, навіс - літера Е, колодязь - літера І та огорожу №1-2 у АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець