Справа № 462/1771/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 52746,00 грн матеріальної шкоди та 15000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, а також 4500,00 грн витрат на проведення робіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Понад рік позивачем спостерігались постійні сліди залиття квартири. Звернення до власників квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище над його квартирою, результатів не дали. Відповідно до Акту №2 від 24.05.2022, складеного ОСББ «НАШ РІДНИЙ ДІМ», встановлено недбальство мешканців квартири АДРЕСА_2 , які на протязі одного року періодично затоплювали мешканців поверхом нижче. Також в Актах зазначено, що у результаті обстеження квартири АДРЕСА_2 виявлено поламаний кран у санвузлі. Згідно з Звітом про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 від 22.11.2022, вартість матеріального збитку складає 52746,00 грн. За послуги оцінки сплачено 4500,00 грн. Окрім цього, зазначає, що неправомірні дії відповідачів завдали йому моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, які виразились у його емоційному стресі, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, як наслідок вимушене проживання у квартирі, яка перебуває у неналежному санітарному стані та умови проживання, у якій у зв`язку із перезволоженням є неприйнятними, зміна звичного укладу життя, що безсумнівно є негативними явищами. Розмір моральної шкоди оцінює у 15000,00 грн. За наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 квітня 2023 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, треті особи подали на адресу суду заяви, у яких позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство відповідно до ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 8/.

Згідно з Інформацією, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», квартира за адресою: АДРЕСА_3 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 /а.с.10-12/.

Відповідно до п. 2.3.6. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005, № 76 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил.

З Акту №2 складеного головою правління ОСББ «Наш рідний дім» від 24.05.2022 вбачається, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_1 виявлено часткові сліди залиття на стелі і стіні у кімнаті і кухні, а також стеля ванної кімнати. Залиття виникло через несправні сантехнічні прилади квартири АДРЕСА_2 /а.с.15/.

Окрім цього, відповідно до Акту №2.1 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 24.05.2022, складеного комісією ОСББ «Наш рідний дім», встановлено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_4 на предмет злиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , квартира розташована на 7 поверсі з 9 поверхового будинку складається з 2-ох кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття у квартирі АДРЕСА_5 постраждала загальна площа 14,2 кв.м. У результаті обстеження вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 виявлено поламаний кран у санвузлі. Таким чином, причиною залиття квартири АДРЕСА_5 стало недбальство мешканців квартири АДРЕСА_2 , які на протязі року періодично затоплювали мешканців поверхом нижче. Необхідно провести ремонт силами мешканців квартири АДРЕСА_2 /а.с.13-14/.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався на адресу відповідачів у справі з вимогою щодо врегулювання спору мирним шляхом, а також відповідачам було надіслано висновок про вартість матеріального збитку /а.с.71/.

Згідно звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартість матеріального збитку на дату оцінки складає: 52746,00 грн /а.с. 18-69/.

За правилами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЖК України,громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, судом встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_4 , співвласниками якої є ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 відбулося з вини відповідачів, які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Натомість, відповідачі жодних заперечень щодо нанесення шкоди майну позивачів не надали, як і не надали доказів про добровільне відшкодування шкоди.

Однак, Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 331/4392/16-ц в постанові від 04.04.2018 року, сформулював правовий висновок про те, що відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 2 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є, показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України,суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач долучив звіт про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за яким вартість матеріального збитку на дату оцінки складає: 52746,00 грн.

Відтак, враховуючи, що причиною залиття квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є несправні сантехнічні прилади квартири АДРЕСА_2 , а тому відповідачі, у силу закону, мають нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди за ліквідацію наслідків пошкоджень майна.

Доказів того, що залиття квартири позивача, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду не надано.

Також, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протиправними діями відповідачів позивачу було завдано моральної шкоди, які виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 5 000 грн.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи викладених позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час залиття водою квартири позивача був малолітнім, то завдана шкода підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню по 357,66 грн судового збору та 4500,00 грн витрат за проведення оцінки майна на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 76-81, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у користь ОСОБА_2 52746 гривень матеріальної шкоди, 5000 гривень моральної шкоди та 4500 гривень витрат за проведення оцінки майна, а всього - 62246 (шістдесят дві тисячі двісті сорок шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави по 357 грн. 66 коп. судового збору з кожного.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: