ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/233/22 Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/818/942/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пантелей Віталія Вікторовича на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року по цивільній справі № 639/233/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в якому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 4398,88 грн. та моральну шкоду в сумі 150 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 07.04.2018 року близько 23.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_2 та наніс останньому один удар кулаком в область правої щелепи, внаслідок якого ОСОБА_2 отримав перелом кісток носу, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перелом правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти та передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижнів (21 день).

08.08.2019 Золочівським районним судом Харківської області ухвалено вирок у справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яким визнав його винним та призначив покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на засудженого певних обов`язків.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 30.04.2020р. вирок Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 залишено без змін.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була спричинена матеріальна шкода, оскільки ним понесені витрати на відновлення здоров`я після операції, на лікування, придбання необхідних для проведення операції титанової пластинки та шурупів до неї, що складало більше 50 000 грн., проте документально підтверджені витрати, за якими збереглися чеки та квитанції на суму 4398,88 грн.

Крім того, як стверджує позивач, відповідачем також спричинена йому моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, що він пережив, пов`язаних з негативними змінами у житті, емоційні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей, психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, зниження настрою, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, нераціональне витрачення життєвого часу на лікування та відновлення, обумовлені необхідністю залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяна моральна шкода була оцінена позивачем у розмірі 150 000 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки та моральну шкоду відмовляється, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - 3877 грн 27 коп., на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 1073 грн 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пантелей В.В. посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн та ухвалити нове рішення в цій частині, яким зменшити розмір відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представник відповідача та відповідач не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи по суті, суд позбавив належних процесуальних прав, брати участь у судових засіданнях, надавати докази, брати участь в дослідженні доказів, давати пояснення, виступати в судових дебатах тощо.

Вказує, що судом не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи, не взяв до уваги заперечення на позов.

Зазначає, що беручи до уваги характер, обсяг і ступінь моральних страждань, заподіяних потерпілому, порушення його нормальних життєвих зв`язків та враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, вважає, що визначений судом розмір морального відшкодування є необґрунтованим, є підстави для його зменшення до 10000 грн.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_2 100 000 грн моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції виходив з обставин справи та того, що розмір відшкодування такої шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, пославшись на висновок Великої Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язано в період іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу відповідного органу пробації, повідомляти у вищевказаний орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідний орган пробації. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 30.04.2020 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишено без задоволення, вирок Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 залишено без змін.

Відповідно до вироку ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, перелом правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти та передньої і зовнішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижнів .

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 поступив в ургентному порядку у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.О.І.Мещанінова» Харківської міської ради 10.04.2018 р., йому проводилась протизапальна, інфузіонна, симптоматична терапія, 11.04.2018 р. він переніс відповідну операцію.

В ході оперативного втручання встановлено, що «лінія перелому проходить через передню стінку пазухи, скулоальвеолярний гребінь, передню стінку гайморової пазухи, лобовий відросток верхньої щелепи, лівий нижній орбітальний край. Репозиція вилицюватої кістки і фіксація проведена за допомогою титанових пластин і шурупів. Дефект передньої стінки закритий за допомогою титанової сітчастої пластини». Виписаний 18.04.2018 р., потребував лікування у хірурга-стоматолога за місцем проживання.

Суду надані оригінали чеків і квитанцій щодо оплати позивачем медикаментів, лікарських засобів при проведенні лікування у лікарні згідно призначень лікарів на загальну суму 3877,27 грн. ( а.с. 11, 70-73, 75-78, 81-85). Решта наданих чеків не містить суму та призначення платежу, тому судом вони були відхилені ( а.с. 68, 69, 74, 79, 80).

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3, 4 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові по справі справа № 910/11621/16 від 02 липня 2020 року звернув увагу, що за змістом частини четвертої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, які є оціночними поняттями.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Незаконність дій відповідача встановлена вироком Золочівського районного суду Харківської області від 08.08.2019 року, за яким ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Отже, встановлена у кримінальній справі протиправність дій відповідача, що призвела до порушення прав та законних інтересів позивача , в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України у цій справі повторному доказуванню не підлягає.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц, вказала про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Потерпілий ОСОБА_2 від злочину, передбаченого ч.1 статті 122 КК України, переніс складну операцію на обличчі, в ході якої вилицева кістка зафіксована у правильному положенні за допомогою титанових пластин і шурупів, дефект передньої стінки закритий за допомогою титанової сітчастої пластини, призначено лікування також у хірурга-стоматолога.

Як зазначає позивач дотепер він відчуває дискомфорт в області щелепи через встановлені титанові пластини, болі, зокрема при зміні погодних умов, після оперативного втручання на обличчі залишились шрами. Потерпілий безперечно зазнав фізичного болю та душевних страждань, хвилювань у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що судом встановлено, що внаслідок дій саме відповідача було спричинено моральну шкоду, районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 100000 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про необґрунтованість цього позову та необхідність отримання висновку судового експерта для визначення розміру моральної шкоди, оскільки суд у даному випадку на підставі наявних у справі вищевказаних доказів обґрунтовано встановив обставини завдання шкоди потерпілій особі, тому суд діючи за принципом «суд знає право» та з урахуванням загальних засад цивільного права, справедливість, добросовісність та розумність, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, взмозі за відсутності висновків судових експертів щодо розміру моральної шкоди, що за своїм змістом є правовим питанням, відповідно до норми ст. 23 ЦК України правильно врахував, що внаслідок злочинних відповідача позивач отримав психологічний стрес, тривалий розлад здоров`я, який потребував значного хірургічного втручання та має тривалі наслідки у вигляді імплантованих металевих пластин, що позивач пережив душевну травму, яка об`єктивно потребує тривалої реабілітації, а тому визначений судом розмір грошової компенсації завданої моральної шкоди є законним та обґрунтованим, який доводами скарги не спростований.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пантелей Віталія Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 03 серпня 2023 року.

Головуючий - В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

О.В. Маміна.