КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/8769/22 Головуючий у суді першої інстанції - Ткач М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відповідно до якого просив розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , зареєстрований в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (серія свідоцтва про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 від 07 липня 2021 року).

В подальшому, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просила: встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 29 червня 2015 року по 06 липня 2021 року; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 виділити ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу в розмірі 381 392,50 грн, припинивши право спільної сумісної власності на автомобіль.

Крім того, того ж дня представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення зустрічного позову, відповідно до якої просила накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на рухоме майно, поділ майна подружжя - повернуто заявнику.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на рухоме майно, поділ майна подружжя - повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що зустрічний позов та первісний позов виникають з одних правовідносин. Так, апелянт наголошує, що зустрічні позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на рухоме майно, поділ майна подружжя та первісні позовні вимоги про розірвання шлюбу є позовними вимогами, які є взаємопов`язаними і їх спільний розгляд є доцільним, обидві позовні вимоги виникають з одних правовідносин та стосуються одних і тих самих сторін по справі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції підмінив умову взаємопов`язаності і доцільності спільного розгляду первісного і зустрічного позову (коли виникають з одних правовідносин) двома іншими умовами (коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову).

Представник ОСОБА_2 вважає неналежним аргументом суду те, що спільний розгляд указаних позовів є недоцільним, оскільки спричинить затягування розгляду, оскільки такої підстави у відмові у прийнятті зустрічної позовної заяви ЦПК України не містить.

Щодо оскарження ухвали районного суду, якою було повернуто заяву про забезпечення зустрічної позовної заяви, то представник ОСОБА_2 вказує, що вказану заяву було безпідставно повернуто судом першої інстанції, оскільки враховуючи, що суд першої інстанції не мав повертати зустрічну позовну заяву, то й мав розглянути подану заяву про забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила скасувати ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвали суду першої інстанції відповідають вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви мотивував своє рішення тим, що пред`явлений первісний та зустрічний позови дійсно виникають з одних правовідносин - сімейних, однак за своїм предметом вони не є взаємопов`язаними і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного. Суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття до спільного розгляду та об`єднання в одне провадження зустрічної позовної заяви ускладнить розгляд в цілому з огляду на предмет дійсного позову, засоби доказування, обсяг доказів, тощо. Крім того, районний суд вважав, що розглядати в одному провадженні первісний позов і зустрічний позов є недоцільно, оскільки це значно розширить коло обставин, які стосуються предмета доказування, що підлягають встановленню для правильного вирішення справи, що може призвести до затягування процесу розгляду справи та порушенню строків її розгляду.

Крім того, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення зустрічної позовної заяви мотивував своє рішення тим, що оскільки зустрічний позов повернутий заявнику, то заява про забезпечення зустрічного позову не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки не містить предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного заходу забезпечення позову. Таким чином, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, суд повернув її заявнику, про що постановив відповідну ухвалу.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватися вимог ЦПК України щодо її подання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відповідно до якого просив розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , зареєстрований в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (серія свідоцтва про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 від 07 липня 2021 року) (а.с.1-10, т.1).

В подальшому, 19 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просила: встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 29 червня 2015 року по 06 липня 2021 року; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 виділити ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу в розмірі 381 392,50 грн, припинивши право спільної сумісної власності на автомобіль (а.с.18-41, т.1)

Крім того, того ж дня представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення зустрічного позову, відповідно до якої просила накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки КІА, модель Sportage, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1591, колір сірий, 2020 року, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.18-41, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом у межах встановленого законом строку.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, посилаючись на частину першу, другу статті 193 ЦПК України, виходив із того, що відсутні підстави для прийняття зустрічного позову і об`єднання вимог в одне провадження, оскільки первісний та зустрічний позови, правовідносини в яких регулюються інститутами сімейного права із самостійним характером, розглядати разом недоцільно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).

Відповідно дот частини другої статті 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Частиною першою статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Спеціальні вимоги щодо змісту зустрічного позову та умови його прийняття до спільного розгляду з первісним позовом визначено частиною другою статті 193 ЦПК України. Так, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (частина третя статті 193 ЦПК України).

У цій справі предметом первісного позову є вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 є встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, а також вирішення питання спільної сумісної власності.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 СК України. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо спільної сумісної власності врегульовані положеннями глави 26 ЦК України та глави 8 СК України.

Хоча позов про розірвання шлюбу та зустрічний позов про встановлення факту спільного проживання та поділ спільної сумісної власності в даному випадку виникають з правовідносин між подружжям, стосуються спору між подружжям у зв`язку з неможливістю чи небажанням одного з подружжя чи обох з подружжя проживати спільно, а також стосуються рухомого майна, який можливо відносить до спільної сумісної власності, вони мають самостійний характер.

Крім того, апеляційний суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що також вбачається із ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В той час як заява про встановлення факту спільного проживання сторін та вирішення питання спільної сумісної власності щодо автомобіля може потребувати збору та подачі значної кількості доказів та документів на підтвердження відповідних обставин справи, що не сприятиме швидкому вирішенню справи.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про повернення зустрічної позовної заяви із тих підстав, що за своїм предметом вони не є взаємопов`язаними і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову й спільний їх розгляд є недоцільним, а також враховуючи, що підставою для повернення заяви про забезпечення зустрічної позовної заяви слугувала ухвала районного суду про повернення зустрічної позовної заяви, то апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року, якою було повернуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову.

З огляду на вищевикладені обставини справи апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року підлягають залишенню без змін.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року, якою було повернуто зустрічний позов ОСОБА_1 , а також ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року, якою було повернуто заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв