Справа № 368/735/23
Рішення

Іменем України

"02" серпня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Ржищівська міська рада Київської області (м.Ржищів, вул. Соборна, 33) про встановлення факту смерті та факту родинних відносин між фізичними особами, -

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, ОСОБА_3 , баба заявниці, яка залишила заповіт на все своє майно, у т. ч. і на житловий будинок по АДРЕСА_3 , на її ім`я.

Син ОСОБА_3 , двоюрідний дядько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер раніше за свою матір, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 залишився виданий на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Дніпровська зоря».

Проте, коли ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на виданий на ім`я ОСОБА_4 сертифікат на право земельну частку (пай), що фактично був успадкований після смерті останнього ОСОБА_3 , то нотаріус відмовила у оформленні права власності на спадкове майно.

А тому, просить встановлення факту смерті ОСОБА_4 та факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, представник Ржищівської об`єднаної територіальна громада в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, ОСОБА_3 , баба заявниці, яка залишила заповіт на все своє майно, у т. ч. і на житловий будинок по АДРЕСА_3 , на її ім`я.

Син ОСОБА_3 , двоюрідний дядько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер раніше за свою матір, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 залишився виданий на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Дніпровська зоря».

Постільки на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом зі своєю матір`ю, то зазначене вище майнове право було фактично успадковане ОСОБА_3 , проте остання не встигла за свого життя оформити документально на себе своє спадкове право на даний сертифікат на право на земельну частку (пай).

Проте, коли ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на виданий на ім`я ОСОБА_4 сертифікат на право земельну частку (пай), що фактично був успадкований після смерті останнього ОСОБА_3 , то нотаріус відмовила у оформленні права власності на спадкове майно.

Дана відмова була обґрунтована відсутністю в Державному реєстрі актів цивільного стану записів про смерть ОСОБА_4 , а також відсутністю необхідних документів, що підтверджують його родинні відносини з ОСОБА_3 через розбіжності в написанні її імені в свідоцтві про її смерть та в свідоцтві про народження ОСОБА_4 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_4 його мама записана як ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть вона значиться як ОСОБА_3 .

Одночасно нотаріус порадила ОСОБА_1 звернутися до суду за встановленням фактів, що мають юридичне значення, а саме; факту смерті ОСОБА_4 та факту його родинних відносин з ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 через свого представника попередньо звернулася до Ржищівського відділу ДРАЦС щодо отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , але їм було відмовлено по суті звернення, постільки за результатами проведеної перевірки наявності відомостей паперового носія актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Гребені Кагарлицького району Київської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за цим же місцем свого проживання, в архівах зареєстрованого актового запису не виявлено.

Разом з тим, факт смерті, ОСОБА_4 , підтверджується наступним:

1) листом Комунального закладу Київської обласної ради «Київське бюро судово-медичної експертизи» від 27.05.2021 № 460, в якому зазначено, що судово-медичне дослідження трупу ОСОБА_4 було проведене в Кагарлицькому відділенні КЗКОР «Київське бюро судово- медичної експертизи» 09.11.1998, після чого було виписане «Лікарське свідоцтво про смерть», яке отримане 10.11.1998 разом з тілом для поховання. Нажаль, дане лікарське свідоцтво втрачене;

2) фотографіями місця захоронения ОСОБА_4 , на могилі якого встановлено хрест з фотографією цього громадянина, зробленою за його життя;

3) свідченням громадян, які приймали участь в похороні

ОСОБА_4 .

Факт спорідненості ОСОБА_4 з ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , виданим Ржищівським відділом ДРАЦС повторно на підставі поданих документів.

Також даний факт підтвердити свідки, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які добре знали покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які пояснили, що вони були сусідами з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , знали їх обох. ОСОБА_4 помер раніше матері та похований у с.Гребені. Дружини та дітей у нього не було, сестер чи братів також.

За нормою ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків...

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до приписів Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 №807/1193/279 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2017 р. за №1299/31167 (діяв на час виникнення спірних відносин), у разі смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку на місце події виїжджає лікар, а у випадках, передбачених наказом № 545, фельдшер закладу охорони здоров`я, який констатує факт смерті, проводить огляд трупа, за результатами якого інформує органи та підрозділи Національної поліції та адміністрацію закладу охорони здоров`я, що забезпечує потреби населення у медичному обслуговуванні на відповідній території, про можливість встановлення причини смерті без патологоанатомічного розтину та видачі лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть).

Відповідно до п. 2.4 розділу 2 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 №545 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за № 1152/13026, забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті.

Відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть фізичної особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до ст. 17 цього Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), підставою для державної реєстрації смерті є: ... ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно з абзацом першим п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відділ РАЦС відмовив ОСОБА_1 у реєстрації смерті дядька, ОСОБА_4 .

Тож встановлення факту смерті ОСОБА_4 необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті останнього.

Згідно з пунктом 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"відповідно до п. 1 ст. 273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, є, зокрема, рішення суду.

За таких обставин, єдиним способом захисту порушеного права є звернення до суду із відповідною заявою.

4.1 ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Дане стверджується на підставі копії паспорта, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , листом начальника Ржищівського відділу ДРАЦС від 10.05.2023 №2730.27-93, листом КЗ Київської обласної ради «Київське бюро судово-медичної експертизи» від 27.05.2021 № 460, фотографіями з місця захоронення ОСОБА_4 .

А тому, суд вважає, доведеним факт смерті ОСОБА_4 , а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є матір`ю та сином.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець села Гребені Кагарлицького (нині Обухівського) району Київської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Гребені Кагарлицького (нині Обухівського ) району Київської області.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів .

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2023 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.