Провадження №6/369/223/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича, зацікавлені особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника у межах виконавчого провадження № 72049382, -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2023 року до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича, зацікавлені особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника у межах виконавчого провадження № 72049382.

В обґрунтування якого виконавець вказує, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 72049382 з виконання виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 14.06.2023 року на виконання рішення по справі № 369/3112/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений аванс в розмірі 303500,00 гривень, три відсотки річних в розмірі 14416,25 гривень та інфляційні втрати в розмірі 93174,50 гривень.

Виконавче провадження було відкрито 16.06.2023 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик приватного виконавця були направлені боржнику 16.06.2023 року. Відповідно до даних перевірки на офіційному сайті Укрпошти даного поштового відправлення, воно було отримано боржником 21.06.2023 року. У виклику приватного виконавця було зобов`язано надати декларацію про доходи та майно та виконати рішення суду.

Проте боржник до приватного виконавця не з`явився, жодних документів не надав. Судове рішення не виконав.

Крім того, приватний виконавець зазначає, що згідно відомостей офіційного веб-сайту судової влади України, лише у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває 23 судові справи, де боржник є відповідачем.

Відповідно до відповіді МВС за боржником зареєстрований транспортний засіб AUDI д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 71649225 даний транспортний засіб було оголошено в розшук.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.01.2022 року у справі № 369/17602/21 заяву стягувача ( ОСОБА_2 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено та накладено арешт на автомобіль Audi Q7, 2008 року випуску, дата державної реєстрації за особою 27.05.2008, об`єм двигуна 4199, який належить на праві власності ОСОБА_1 . Враховуючи, що все інше майно боржника перебуває під арештом в інших судових провадженнях, вилучення і продаж вказаного автомобіля є єдиним способом виконання судового рішення у цій справі.

24.07.2023 року представником стягувача, адвокатом Андрєєвим М.А., приватному виконавцю було надано копію довіреності від 19.12.2020 року. Згідно останньої ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності з правом передоручення від імені боржника ( ОСОБА_1 ), уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися вищевказаним автомобілем. Одночасно йому було передано на зберігання цей автомобіль Audi Q7.

Представником стягувача ОСОБА_5 було надано оперативні відомості, що з моменту набуття законної сили судовим рішенням у цій справі, боржник фактично автомобілем не користується, автомобіль зберігається у громадянина ОСОБА_3 за місцем його реєстрації з метою недопущення його виявлення та вилучення.

25.07.2023 року виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації ОСОБА_3 , а саме до АДРЕСА_1 .

Було встановлено, що за даною адресою знаходиться житловий будинок, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:0075. Даний будинок та земельна ділянка, відповідно до інформаційної довідки з ДРРП належить батьку розпорядника автомобіля ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_6 . Виконавець вказує, що зі слів сусідів в даному будинку мешкають вони обидва. У гаражі на території вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 переховує автомобіль Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у розшуку. Територія земельної ділянки огороджена парканом, тобто вільно зайти на дану земельну ділянку неможливо.

Відповідно до відповіді ДПС боржник на обліку як фізична особа-підприємець не перебуває. Станом на 26.07.2023 року у боржника відкрито рахунок в ПАТ «КБ «ПриватБанк», на рахунку наявні 7,80 гривень. Інших рахунків в банківських установах боржник не має. Тобто майном, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача є вище зазначений транспортний засіб.

На підставі вище наведеного, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Літвиненко О.В. просив суд надати йому дозвіл на примусове проникнення (входження) до майна особи у якої знаходиться майно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме до гаражу, який розташований на території земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0075, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , з метою вилучення рухомого майна боржника (автомобіля).

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Літвиненко О.В., в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Андрєєв М.А. через канцелярію суду зареєстрував клопотання, в якому просив суддю подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича, зацікавлені особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника у межах виконавчого провадження № 72049382 задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З урахуванням вказаної норми, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Статтею 30 Конституції України закріплює принцип недоторканності житла. Не допускається проникнення в житло або інше володіння особи, проведення в них огляду не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року; означені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Рішення суду про проникнення в житло або в інші володіння боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Тобто, вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має встановити наявність таких умов: постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана на адресу боржника рекомендованим листом із повідомленням про вручення; боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення суду; виконавець вжив усіх заходів для виконання судового рішення, однак виконати рішення не вдалося.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.01.2022 року у справі № 369/17602/21 заяву стягувача ( ОСОБА_2 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено та накладено арешт на автомобіль Audi Q7, 2008 року випуску, дата державної реєстрації за особою 27.05.2008, об`єм двигуна 4199, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

14.06.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 369/3112/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений аванс в розмірі 303 500грн. (триста три тисячі п`ятсот грн.), три відсотки річних в розмірі 14 416,25грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістнадцять грн. 25 коп.) та інфляційні втрати в розмірі 93 174,50грн. (дев`яносто три тисячі сто сімдесят чотири грн. 50 коп.) та стягнення відшкодування судових витрат 8 514,91грн. (вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять грн. 91 коп.).

16.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Літвиненком О.В. відкрито виконавче провадження № 72049382 з виконання виконавчого листа № 369/3112/23, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 14.06.2023 року.

16.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Літвиненком О.В. складено виклик, згідно якого ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до виконавця 26.06.2023 року о 09 год. 00 хв. за адресою: 08121, Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Джерельна, буд. 6, офіс 31 щодо сплати боргу за виконавчим листом № 369/3112/23, який був виданий 14.06.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

26.04.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Літвиненком О.В. в рамках виконавчого провадження № 71649225, за виконавчим листом № 369/7971/22 від 21.04.2023 року, винесено постанову про розшук майна боржника.

Представником стягувача ОСОБА_5 було надано оперативні відомості, що з моменту набуття законної сили судовим рішенням у цій справі, боржник фактично автомобілем не користується, автомобіль зберігається у громадянина ОСОБА_3 за місцем його реєстрації з метою недопущення його виявлення та вилучення.

ОСОБА_3 не є боржником за вказаним виконавчим провадженням.

В добровільному порядку вимоги приватного виконавця боржником не виконані, що стало підставою звернення до суду з даним поданням.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук дитини чи про постановляння вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Виходячи зі змісту ст. 439 ЦПК України, примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), можливе лише у разі, якщо боржник чи інша особа ухиляється або перешкоджає державному виконавцю у його вільному доступі до житла чи іншого володіння особи з метою провести виконавчі дії. Визначальним при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до іншого володіння боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення перевірки майнового стану боржника. Отже, виконавець, звернувшись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, має довести, що в даному випадку єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до іншого володіння боржника для перевірки його майнового стану.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно з положенням ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. ч. 2, 5, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

За положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Також, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Пунктом 1. 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У наданому акті, складеному приватним виконавцем при виході за місцем мешкання або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, відсутні докази про те, що сторона виконавчого провадження, а саме, боржник, повідомлявся про здійснення цих виконавчих дій своєчасно.

Крім того, судом не вдається можливим розшифрувати зміст акту приватного виконавця від 28.07.2023 року у графі «встановлено» у повному обсязі, тому суд зауважує, що текст акту є нечитабельним починаючи з третьої стрічки графи «встановлено».

Окрім того, вирішуючи подання, встановлено, що всупереч Закону України «Про виконавче провадження постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику (відсутня розписка про отримання поштового повідомлення рекомендованого листа), відсутні докази про те, що приватним виконавцем були виконані всі необхідні дії, передбачені законом при виконанні виконавчого листа про стягнення боргу.

Суд також зауважує, що з долученого приватним виконавцем до матеріалів подання фіскальний чек від 16.06.2023 року на ім`я ОСОБА_1 не можуть бути взяті судом до уваги так як з даного фіскального чеку не можливо встановити хто саме і що надсилав боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не належить на праві власності боржнику за виконавчим провадженням чи вказаному у поданні чинному володільцю майна.

Крім того, суд зауважує, що підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться саме автомобіль боржника ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи відсутні, так як не обґрунтовані будь-яким доказом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подання не доведене, обставини, викладені у поданні, не підтверджуються наявними в матеріалах подання доказами, відтак законні підстави для його задоволення не встановлені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 439 ЦПК України, ст. ст. 10, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича, зацікавлені особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника у межах виконавчого провадження № 72049382 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07.08.2023 року.

Суддя А.В. Янченко