Ухвала

31 липня 2023 року

місто Київ

справа № 352/1070/17

провадження № 61-9160сво22

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Погрібного С. О. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Фаловської І. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділ державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_6 ,

третя особа - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області,

вирішуючи питання про прийняття до розгляду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2021 року, ухвалене суддею Хоминець М. М., та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, прийняту колегією суддів у складі Максюти І. О., Василишин Л. В., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» (далі - ТОВ «Карпатська нафтова компанія», товариство) у червні 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Тисменицького районного відділу центру державного земельного кадастру, Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки до земель запасу.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 23 березня 2007 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області та ТОВ «Карпатська нафтова компанія» уклали договір купівлі-продажу групи інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 в селі Драгомирчани, посвідчений нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Фрісом І. П. та зареєстрований у реєстрі за № Д0338.

Відповідно до умов зазначеного договору товариство набуло права власності на групу інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 , проданих з аукціону. Відомості про цей об`єкт 03 червня 2014 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У подальшому ТОВ «Карпатська нафтова компанія» звернулося до ФОП ОСОБА_7 з метою розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, площею 7, 5 га. Під час розроблення проекту було виявлено, що з виділених 7, 5 га землі товариство може оформити тільки 0, 05 га земельної ділянки для користування, розташованої в урочищі «Горішній помірок».

Зазначило, що згідно з розпорядженням Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - Тисменицька РДА) від 05 травня 2011 року № 228 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 » останньому надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1, 9995 га, для ведення особистого селянського господарства на території Драгомирчанської сільської ради, за межами населеного пункту село Драгомирчани, в урочищі «Забереж».

ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, площею 1, 9995 га, та в подальшому належну йому ділянку розподілив на одинадцять окремих земельних ділянок із присвоєнням кожній окремого кадастрового номеру.

Товариство наголошувало на тому, що ОСОБА_6 набув право власності на зазначені земельні ділянки з порушенням норм чинного законодавства України.

Рішенням від 03 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 352/1243/15-ц Тисменицький районний суд Івано-Франківської області задовольнив позов ТОВ «Карпатська нафтова компанія», визнав недійсними розпорядження Тисменицької РДА, зокрема від 05 травня 2011 року № 228, визнав недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, видані Тисменицькою РДА ОСОБА_6 . Суд встановив, що відповідно до положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, які закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, позивач під час купівлі майна військової частини набув не лише право власності на будівлі, але й право користування земельною ділянкою, загальною площею 7, 5 га, яка перебувала у постійному користуванні військової частини.

Під час розгляду цивільної справи № 352/1243/15-ц позивачу стало відомо, що ОСОБА_6 розділені ним земельні ділянки відчужив згідно з оспорюваними договорами купівлі-продажу відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Оскільки оспорювані договори купівлі-продажу земельних ділянок укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема частини першої статті 203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, товариство вважало, що є підстави для визнання їх недійсними відповідно до статті 215 ЦК України.

У зв`язку з наведеним ТОВ «Карпатська нафтова компанія» просило:

усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 7, 5 га, шляхом визнання недійсними таких договорів купівлі-продажу:

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6232;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6240;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6220;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6236;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6228;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 6364;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрованого в реєстрі за № 6257; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрованого в реєстрі за № 6253;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1019, згідно з яким ОСОБА_4 придбав земельну ділянку, площею 0, 1389 га, кадастровий номер :04:044:1116;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 квітня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2107, згідно з яким ОСОБА_5 придбав земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1122;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 6244;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- індексний номер 23079292 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1118, за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 23080118 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1120, за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 23089173 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 1, 0865 га, кадастровий номер :04:044:1124, за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 23078390 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1119 за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 23091465 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0791 га з кадастровим номером :04:044:1117 за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 939127 від 18 березня 2013 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0911 га, кадастровий номер :04:044:1123, за ОСОБА_2 ;

- індексний номер 23105200 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1115, за ОСОБА_3 ;

- індексний номер 23106218 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1114, за ОСОБА_3 ;

скасувати державну реєстрацію права власності:

- на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1118, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1120, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 1, 0865 га, кадастровий номер :04:044:1124, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1119, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1117, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0911 га, кадастровий номер :04:044:1123, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1115, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1114, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 1389 га, кадастровий номер :04:044:1116, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1122, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 ;

- на земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1121, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

повернути земельну ділянку, площею 7, 5 га, до земель запасу Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалами від 09 листопада 2017 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області замінив первісного відповідача Реєстраційну службу Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області на належного відповідача Відділ державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області; залучив до участі у справі Драгомирчанську сільську раду Тисменицького району Івано-Франківської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою від 14 грудня 2017 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області замінив первісного відповідача Тисменицький районний відділ центру Державного земельного кадастру на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Ухвалою від 08 червня 2021 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області залучив до участі у справі правонаступника третьої особи Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області - Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області.

Рішенням від 28 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, Тисменицький районний суд Івано-Франківської області частково задовольнив позов ТОВ «Карпатська нафтова компанія».

Суд визнав недійсними:

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6232, щодо земельної ділянки, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1118, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6240, щодо земельної ділянки, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1120, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6220, щодо земельної ділянки, площею 1, 0865 га, кадастровий номер :04:044:1124, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6236, щодо земельної ділянки площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1119, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6228, щодо земельної ділянки, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1117, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6364, щодо земельної ділянки, площею 0, 0911 га, кадастровий номер :04:044:1123, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6257, щодо земельної ділянки, площею 0,1066 га, кадастровий номер :04:044:1115, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6253, щодо земельної ділянки, площею 0,1066 га, кадастровий номер :04:044:1114, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шевченко Е. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1019, згідно з яким ОСОБА_4 придбав земельну ділянку, площею 0, 1389 га, кадастровий номер :04:044:1116, розташованої в

АДРЕСА_1 ;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 квітня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 2107, згідно з яким ОСОБА_5 придбав земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1122, розташовану в АДРЕСА_1 ;

договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З. І. та зареєстрований у реєстрі за № 6244, щодо земельної ділянки, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1121, розташованої в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

індексний номер 23079292 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1118, за ОСОБА_1 ;

індексний номер 23080118 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1120, за ОСОБА_1 ;

індексний номер 23089173 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 1, 0865 га, кадастровий номер :04:044:1124, за ОСОБА_1 ;

індексний номер 23078390 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1119, за ОСОБА_1 ;

індексний номер 23091465 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1117, за ОСОБА_1 ;

індексний номер 939127 від 18 березня 2013 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 0911 га, кадастровий номер :04:044:1123, за ОСОБА_2 ;

індексний номер 23105200 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1115, за ОСОБА_3 ;

індексний номер 23106218 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1114, за ОСОБА_3

Скасував державну реєстрацію права власності на:

земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1118, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1120, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

земельну ділянку, площею 1, 0865 га, кадастровий номер :04:044:1124, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1119, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

земельну ділянку, площею 0, 0791 га, кадастровий номер :04:044:1117, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 ;

земельну ділянку, площею 0, 0911 га, кадастровий номер :04:044:1123, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 ;

земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1115, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 ;

земельну ділянку, площею 0, 1066 га, кадастровий номер :04:044:1114, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 ;

земельну ділянку, площею 0, 1389 га, кадастровий номер :04:044:1116, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 ;

земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1122, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 ;

земельну ділянку, площею 0, 0775 га, кадастровий номер :04:044:1121, розташовану в с. Драгомирчани, урочище «Горішній помірок», Тисменицького району Івано-Франківської області, за ОСОБА_1 .

У задоволенні інших ТОВ «Карпатська нафтова компанія»позовних вимог суд відмовив.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що предметом оспорюваних договорів є земельні ділянки, право власності на які належали ОСОБА_6 за державними актами, які визнані недійсними у судовому порядку, тому оспорювані договори належить визнати недійсними.

Встановивши, що про наявність оспорюваних договорів купівлі-продажу позивачу стало відомо під час розгляду справи № 352/1243/15-ц у 2015 році, суд першої інстанції виснував, що позивач не пропустив позовну давність для звернення до суду з позовом.

Також суд врахував, що оскільки позивач на час розгляду справи не має права власності чи іншого речового права на предмет правочину, тому не може використовувати правовий механізм витребування цього майна, що свідчить про те, що позивач обрав ефективний спосіб захисту. Заявлені позивачем вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування права реєстрації права власності на спірні земельні ділянки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позовна вимога про повернення спірної земельної ділянки до земель запасу сільської ради правонаступником сільської ради не заявлялася, тому задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, додатково зазначив, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2016 року у справі № 352/1243/15-ц встановлені обставини порушення земельних прав ТОВ «Карпатська нафтова компанія», що не підлягає доказуванню у цій справі відповідно до вимог статті 82 ЦПК України. Тож суд зробив висновок, що ТОВ «Карпатська нафтова компанія» під час придбання військового майна - нежитлових будівель військового містечка, мала право претендувати на оформлення земельної ділянки у розмірі, необхідному для обслуговування придбаних будівель.

За висновками суду апеляційної інстанції Тисменицька РДА, передаючи земельну ділянку у власність ОСОБА_6 , не переконалася в тому, що ця земельна ділянка є вільною. Твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок про перехід права на земельну ділянку до позивача, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що після продажу Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області нерухомого майна колишнього військового містечка № НОМЕР_1 у селі Драгомирчани Тисменицького району земельна ділянка, на якій розташоване це майно, втратила правовий режим земель оборони, визначений Законом України «Про використання земель оборони».

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 у вересні 2022 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2021 року і постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у частині вимог, заявлених до ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник, наполягаючи на тому, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та з порушенням норм матеріального права, визначив як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень те, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми права без урахування правових висновків Верховного Суду та Верховного Суду України, зроблених у постановах:

- від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17, від 10 червня 2021 року у справі № 904/2981/20, відповідно до яких особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено;

- від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, згідно з якими недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. За своєю суттю ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим;

- від 24 квітня 2020 року у справі № 522/25151/14-ц, про те, що підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину;

- від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, відповідно до яких стаття 204 ЦК України запровадила презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тож у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню;

- від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц, згідно з якими для висновків про порушення прав позивача мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази, зазвичай, можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста;

- від 30 вересня 2020 року у справі № 570/3449/16-ц та від 16 вересня 2020 року у справі № 370/2351/16-ц, про те, що для встановлення обставин, чи має місце перетин та/або накладення земельних ділянок, потрібно досліджувати землевпорядну документацію, перевірити відповідність фактичного розташування земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, що є компетенцією експертів у відповідній галузі права;

- від 12 червня 2018 року у справі № 916/3727/15, згідно з якими придбання майна не є підставою для переходу права постійного користування на землю до названих осіб і не зумовлює автоматичного набуття права оренди такої земельної ділянки;

- від 04 грудня 2018 року у справі № 32/563, згідно з якими прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є обов`язковою умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду;

- від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, згідно з якими за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, тоді у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка потрібна для їх обслуговування;

- від 30 вересня 2015 року у справі № 6-1003цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16, відповідно до яких правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору. Тому саме між цими суб`єктами цивільних правовідносин виникли права та обов`язки, і саме від Тростянецької районної спілки споживчих товариств мало перейти наявне у неї право користування земельною ділянкою у порядку статті 120 ЗК України. Також саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку;

- від 28 лютого 2020 року у справі № 913/169/18, згідно з якими на підставі імперативних вимог статті 125 ЗК України від однієї особи до іншої особи за правилами статті 120 цього Кодексу та частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» не може перейти право оренди земельної ділянки, яке у попереднього землекористувача ще не виникло станом на час відчуження ним будівель, розташованих на цій земельній ділянці;

- від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, про те, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка потрібна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил;

- від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, за якими у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується;

- від 07 липня 2021 року у справі № 362/121/15-ц, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та врахувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;

- від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, про те, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові;

- від 16 листопада 2016 року № 6-2469цс16, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 22 травня 2019 року у справі № 234/3341/15-ц, щодо застосування позовної давності.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у жовтні 2022 року звернулося до Верховного Суду з письмовими поясненнями, просило врахувати, що воно є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки рішення не вплине на його права та обов`язки.

У листопаді 2022 року ТОВ «Карпатська нафтова компанія» подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , просить відмовити у її задоволенні, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою від 05 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2021 року і постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, витребував цивільну справу і надав строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою від 14 червня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою від 21 червня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Мотиви передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

В ухвалі від 21 червня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вважав, що існує нагальна потреба переглянути (відступити від) правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 352/995/17

(провадження № 61-818св21).

У зазначеній постанові колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виснувала, що «вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що оспорюваними договорами купівлі-продажу ОСОБА_8 відчужив ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 земельні ділянки, набуті ним на підставі державних актів, визнаних недійсними в судовому порядку, що свідчить про невідповідність таких угод правилам статті 203 ЦК України і є правовою підставою для визнання угод недійсними в порядку статті 215 ЦК України.

Посилання касаційної скарги на обрання позивачем неефективного способу захисту порушених прав, оскільки права особи, що вважає себе власником майна, підлягають захисту на підставі статті 388 ЦК України, є безпідставними, оскільки, як встановлено судами, ТОВ «Карпатська нафтова компанія» є лише власником нерухомого майна колишнього військового містечка АДРЕСА_2 , що розташоване на земельній ділянці, переданій у власність ОСОБА_8 . Оскільки спір у справі стосується земельної ділянки, на якій розташоване належне позивачу майно, апеляційний суд дійшов обґрунтовано висновку про те, що права особи, яка по суті не має статусу неволодіючого власника, не підлягають захисту шляхом пред`явлення позову до власника земельних ділянок з використанням правового механізму, установленого статтею 388 ЦК України.

Позивач на час розгляду справи у суді не має права власності чи іншого речового права на предмет правочину, тому не може використовувати правовий механізм витребування цього майна з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України».

Доцільність перегляду (відступлення) висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у зазначеній постанові, на переконання колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зумовлена тим, що існує відмінний підхід до тлумачення правил статті 16 та статті 215 ЦК України у контексті визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки за позовом не сторони договору (власника нерухомого майна, що знаходиться на такій земельній ділянці).

Тож колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що є підстави для відступу від висновків колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із зазначенням, що «для приватного права, з урахуванням принципу розумності, є неприйнятним використання правомірних приватно-правових конструкцій (зокрема, конструкції оспорюваного правочину). Правопорядок не може допускати ситуації, коли правомірна конструкція (зокрема, конструкції оспорюваного правочину) застосовується не для тієї мети, для якої вона призначена, та за відсутності умов, за яких вона може бути застосована (зокрема, за відсутності порушеного приватного права чи інтересу, чи коли при застосуванні конструкції оспорюваного правочину не здійснюється присікання порушеного приватного права чи/та інтересу або ж їх відновлення)».

Позиція учасників щодо передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

ТОВ «Карпатська нафтова компанія» 24 липня 2023 року подало до Верховного Суду письмові пояснення, у яких просить повернути справу на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Товариство зазначає, що практика Верховного Суду щодо захисту прав землекористувачів є конкретною і сталою, протилежних випадків застосування норм права колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не навела.

ІV. ПОЗИЦІЯ ОБ`ЄДНАНОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ У СКЛАДІ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду встановив підстави для прийняття справи до свого розгляду на підставі такого.

Оцінка аргументів колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду стосовно передачі справи на розгляд Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Тлумачення наведеної норми процесуального права дає підстави стверджувати, що на розгляд об`єднаної палати може бути передана справа, якщо в аналогічній (подібній) справі викладено інший висновок щодо застосування тієї самої норми права.

На предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, у такому разі подібність потрібно також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20)).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду погоджується, що справа, яка переглядається, та справа № 352/995/17 є подібними за суб`єктним складом цих відносин, предметами, підставами позовів і відповідним правовим регулюванням.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не погодилася з висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо застосування правил статей 16 та 215 ЦК України у подібних правовідносинах, а тому, відповідно, існують підстави для прийняття цієї справи Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, адже між судовими колегіями суддів різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду існує відмінне розуміння, тлумачення та застосування положень статей 16 та 215 ЦК України у подібних правовідносинах.

Оскільки у практиці розгляду суду касаційної інстанції існує відмінне розуміння застосування правил статей 16 та 215 ЦК України у подібних правовідносинах, тому є нагальна потреба в усуненні виявлених розбіжностей.

Однакове застосування положень закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Резюмуючи, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відхиляє доводи ТОВ «Карпатська нафтова компанія» про повернення справи на розгляд відповідної колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, адже Об`єднана палата встановила відмінне розуміння застосування правил статей 16 та 215 ЦК України у подібних правовідносинах колегіями суддів різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, доводи позивача таких висновків не спростовують.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін

ТОВ «Карпатська нафтова компанія» звернулося до Верховного Суду із клопотанням про розгляд справи з викликом сторін.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду клопотання Верховний Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року № 45783/05. Відповідно до § 32 цього рішення процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що виклик учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності отримання таких пояснень.

Враховуючи, що Верховний Суд не встановив необхідності виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, підстав для розгляду справи за участю сторін немає, а отже, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не підлягає задоволенню.

Оскільки Верховний Суд не ухвалював рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , третя особа - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки до земель запасу, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» про розгляд справи з викликом сторін відмовити.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий С. О. Погрібний

Судді А. І. Грушицький

Б. І. Гулько

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська