07.08.2023 Справа № 756/1819/23
№756/1819/23
№2-з/756/133/23
УХВАЛА

07 серпня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Марценюк А.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, у якому просив визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , 2012 року народження разом з батьком ОСОБА_2 , а для матері ОСОБА_1 встановити дні для спілкування та виховання дитини.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 із вимогами до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, у якому просить, крім іншого, визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , 2012 року народження разом з матір`ю ОСОБА_1 , відібрати дитину у ОСОБА_2 та повернути до фактичного місця проживання за адресою квартири АДРЕСА_1 .

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з черговою заявою про забезпечення зустрічного позову, у якій просить:

- забезпечити зустрічний позов ОСОБА_1 , шляхом встановлення спільного проживання та проведення часу ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у період літніх (шкільних) канікул з 14 серпня 2023р. по 24 серпня 2023р., за адресою АДРЕСА_2 ;

- забезпечити зустрічний позов ОСОБА_1 , шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), без присутності батька ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., кожної другої та четвертої неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., починаючи з вересня 2023 р. та до набрання рішенням у справі законної сили.

- зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити надання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), для зустрічей дитини з матір`ю ОСОБА_1 , у встановлений судом графік побачень;

- зобов`язати ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду в даній справі: утриматися від вчинення перешкод у будь-який спосіб (шляхом ізоляції дитини, відібрання у неї телефону, заборони спілкування тощо) у спілкуванні ОСОБА_3 з ОСОБА_1 ; утриматися від самовільної (без відома та письмової згоди матері) зміни місця навчання дитини.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали первісного та зустрічного позову, попередні заяви про забезпечення зустрічного позову, суд вважає, що чергова заява про забезпечення зустрічного позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини - ОСОБА_3 , 2012 року народження.

Суд вважає, що вказаний спір не може бути забезпечений у спосіб, визначений ОСОБА_1 , оскільки визначення порядку участі у вихованні дитини є самостійним предметом спору, і таке право може бути захищене шляхом подачі іншого позову в порядку ст. 159 Сімейного кодексу України.

У свою чергу ініційований вид забезпечення позову фактично є вирішенням нових позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по суті.

Обраний спосіб забезпечення позову, суперечить змісту самого інституту заходів забезпечення позову, меті його застосування, не відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких його має бути вжито та на переконання суду суперечить п.72, 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини».

Крім того, ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовано ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.149 - 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, -відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук