Провадження №2-н/521/1676/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 серпня 2023 року суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу за вимогою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-проект» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_3 у розмірі 3116,47 грн., нарахованих штрафних санкцій за весь період прострочення 1991,46 грн. та інфляційних витрат у розмірі 1395,79 грн.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Матеріалами справи встановлено, що з вимогою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2013 р.н. звернувся ОСОБА_1 , проте, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

За змістом ч.1-2, ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу документів, які б підтверджували право заявника на стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, суддя приходить до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Згідно пункту 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вказаною заявою, оскільки заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за вимогою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу в п`ятнадцятиденний строк в апеляційному порядку.

Суддя М.В.Мурзенко