Справа № 203/3756/22
Провадження № 2/0203/378/2023
УХВАЛА

03 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника відповідача про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить суд:

- стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022 року, судова справа № 203/3756/22, провадження № 2/0203/1270/2022, була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 30.09.2022 року.

03.10.2022 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця проживання відповідача ОСОБА_4 , яка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.02.2001 року по теперішній час.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 08.11.2022 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

25.01.2023 року у встановлений судом строк представник позивача усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Судове засідання було призначене судом на 03.03.2023 року, в яке з`явились всі учасники справи.

До початку судового засіданні 20.02.2023 року представник відповідача разом з відзивом на позовну заяву подала до суду проекти мирової угоди, підписаної представником відповідача, та заяви про затвердження мирової угоди, не підписаної сторонами.

Під час судового засіданні представник відповідача підтримала подані нею проекти мирової угоди та заяви про затвердження мирової угоди між сторонами, та запропонувала представнику позивача ознайомитися з ними та надати свої пропозиції щодо умов мирової угоди.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти затвердження проекту мирової угоди та зазначила, що мирова угода не підписана сторонами, позивач не погоджується з її умовами та не має наміру мирно врегульовувати спір з відповідачем. Крім того, проекти мирової угоди та заяви про її затвердження не надходили на адресу позивача та його представника.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що подані до суду проекти мирової угоди та заяви про її затвердження є не підписаними сторонами, не мають дати її складання, та не є погодженими сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Аналіз викладеного вище, дає суду підстави для висновку про те, що сторони не укладали мирову угоду та не зробили спільну письмову заяву, якою б узгодили умови такої мирової угоди на підставі взаємних поступок, тобто сторони не вирішили спір мирно. Тому у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви представника відповідача про затвердження мирової угоди в цивільній справі.

Керуючись статтями 49, 207, 208, 255, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 10.03.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва