Номер провадження: 22-ц/813/7325/23
Справа № 2-1042/11
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стахової Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

в с т а н о в и в:

03.11.2010 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за укладеним між ними 11.10.2007 року кредитним договором та договором поруки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до умов кредитного договору № 5754059 від 11.10.2007 року, укладеного між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , Банк зобов`язався надати останній кредит у розмірі 143 000,00 доларів США на споживчі потреби. З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 11.10.2007 року був укладений договір поруки № 5754074. Станом на 20.09.2010 р. заборгованість ОСОБА_1 перед Банком складала 181 877,82 доларів США. Із зазначених договорів вбачалось, що ОСОБА_2 зобов`язався перед кредитором за виконання зобов`язань щодо погашення кредиту ОСОБА_1 , яких ні вона, ні поручитель не виконали, що стало підставою для звернення до суду (т. 1, а.с. 1-9).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки було задоволено (т. 1, а.с. 81-82).

23 січня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заочне рішення від 10.03.2011 року було скасовано (т. 1, а.с. 95-96).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5754059 від 11.10.2007 року та договором поруки № 5754074 від 11.10.2007 року у загальній сумі 181 877 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят сім) доларів США 82 центи, що за курсом НБУ України становить 1443218 (один мільйон чотириста сорок три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 69 коп. Стягнено в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» державне мито у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 120 (сто двадцять) гривень (т. 1, а.с. 176-180).

В апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року скасовано в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 . Ухвалено в цій частині нове про відмовлення в задоволенні позовних вимог.

19 липня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, ОСОБА_1 просила суд поновити строк на оскарження вищевказаного рішення, посилаючись на те, що 23 червня 2023 року копія рішення суду від 19 квітня 2023 року по справі № 2-1042/11було видано наручно її представнику.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У частині другій статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також зазначав про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Скаржником не вказано виключних підстав, передбачених п. 2 ч. 2 статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (виникнення обставин непереборної сили).

Оскільки за правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків, а саме, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, скаржнику необхідно зазначити виключні підстави для поновлення строку з доказами поважності причин пропуску, що спричинені виникненням обставин непереборної сили.

При цьому апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що наслідком ненадання доказів наявності виключних підстав, передбачених п. 2 ч. 2 статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є відмова у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 354, ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, залишити без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням виключних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Н. В. Стахова