Апеляційне провадження №22-ц/824/1816/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Фінагеєва В.О.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року АТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 11 207,31 грн.; 3 % річних у розмірі 695,59 грн.; інфляційні втрати у розмірі 3 501,03 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

ОСОБА_1 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг по договору від відповідача не надходило.

За вказаних обставин, а також посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеними договорами, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення, яка за період з 01.08.2014 року по 30.06.2019 року становить 11 207,31 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь 3 % річних у розмірі 695,59 грн.; інфляційні втрати у розмірі 3 501,03 грн., у результаті чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, щооскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

На підтвердження заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2014 року по 30.06.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надано розрахунок, який складається із заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 11 207,31 грн.; 3 % річних у розмірі 695,59 грн.; інфляційні втрати у розмірі 3 501,03 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що за адресою, за якою позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, з 02.04.2016 року зареєстровано дві особи віком від 18 років. Також позивачем не доведено, що відповідач є власником вказаної квартири та єдиним споживачем наданих ПрАТ «АК «Київводоканал» послуг. Не була доведена і сума заборгованості за увесь період, що зазначений у довідці про розмір заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із тим, що договір постачання холодної води та послуг з водовідведення є договором приєднання. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «АК «Київводоканал» в газеті «Хрещатик» №110 (4510) опубліковало повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. В свою чергу, споживачі акцептують вищевказану оферту ПрАТ «АК «Київводоканал» шляхом надання відповідної заяви про прийняття такої пропозиції або ж фактичним споживанням комунальних послуг.

Дослідивши матеріали справи апеляційним судом було встановлено, що відповідач не зверталась до ПрАТ «АК «Київводоканал» із заявою про прийняття оферти підприємства, а тому предметом дослідження у даній справі є питання, хто саме фактично користується комунальними послугами, відтак має сплачувати їх вартість.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

З огляду на вищевказане, особою на яку покладається обов`язок сплати коштів за користування житлово-комунальними послугами, міг бути власник приміщення, однак звертаючись до суду із даним позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» не було надано жодних доказів того, що власником жила, розташованого за адресою, за якою позивачем надаються житлово-комунальні послуги, є саме ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з позицією апелянта щодо того, що належним відповідачем у подібних справах за певних умов можуть також бути і особи, що фактично мешкають в квартирі з огляду на факт їх використання комунальних послуг. В той же час за такою правовою конструкцією обов`язок сплати вартості комунальних послуг має бути покладено на усіх осіб - користувачів, і за період їх фактичного користування такими послугами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.4 ст.165 ЦПК України судом першої інстанції в порядку досудової підготовки справи було здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідно до наданої інформації, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за спірною адресою з 02.04.2016 року. Також згідно роздруківки з сайту ГІОЦ, наданої позивачем, значиться, що за даною адресою зареєстровано 2 особи віком від 18 років. Між тим розрахунок заборгованості наданий за період з 01.08.2014 року по 30.06.2019 року, а сама вимога пред`явлена тільки до відповідача.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З огляду на вищевказане, позивачем мали б бути надані до суду дані стосовно того, хто і в який період фактично користувався його послугами, чого зроблено не було. Натомість ПрАТ «АК «Київводоканал» заявило вимоги лише до одного з мешканців квартири, який до того ж, проживав в ній лише частину заявленого позивачем періоду (принаймні був у ній зареєстрований). При цьому, з поданих самим позивачем документів вбачається, що в квартирі мешкає ще одна особа. В той же час, хто є ці особи і в який період вони користуються квартирою, надані позивачем документи не дають змоги встановити. За таких умов у суду відсутня можливість з представлених позивачем доказів встановити суму заборгованості ОСОБА_1 , а тому вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» є недоведеними.

З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, відтак підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.О. Фінагеєв