Справа № 128/3435/21
УХВАЛА

03 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву заінтересованої особи Вінницької міської ради про відвід головуючого судді Шевчук Л.П. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. перебуває цивільна справа №128/3435/21 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

03.08.2023 представником заінтересованої особи Вінницької міської ради Тетяною Сторчак подано до суду заяву про відвід судді Шевчук Л.П. від розгляду даної справи, оскільки суддею Шевчук Л.П. 17.01.2023 було постановлено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 07.03.2023 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 13.03.203 дану справу передано на розгляд судді Шевчук Л.П.. Враховуючи, те, що суддею Шевчук Л.П. вже було постановлено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, яка скасована апеляційним судом, то вона відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України не може повторно приймати участь у розгляді справи, оскільки у заінтересованої особи є обгрунтовані сумніви щодо неупередженості судді.

Згідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Оглянувши заяву про відвід судді, матеріали цивільної справи №128/3435/21, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що в провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою суду від 17.01.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишено без розгляду, оскільки під час розгляду справи судом було встановлено, що встановлення даних фактів, пов`язане з вирішенням спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.03.2023 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2023 було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.03.2023 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 передано на розгляд судді Шевчук Л.П..

Статтею 1 ЦПК України визначено завдання та мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі».

Окрім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Таким чином, враховуючи доводи заяви про відвід, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Шевчук Л.П. у осіб, які беруть участь у даній цивільній справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 20, 21-25, 36, 40, 260, 353 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву заінтересованої особи Вінницької міської ради про відвід головуючого судді Шевчук Л.П. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення передати до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) Вінницького районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями в порядку встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук