У Х В А Л А

Справа № 753/5845/23

Провадження № 2/185/3038/23

09 серпня 2023 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариствв акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває зазначена цивільна справа.

24 липня 2023 року представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернення судового збору в розмірі 40 019, 07 грн., що був сплачений при поданні позовної заяви.

28 липня 2023 року відповідач подала суду заяву, якою також просила суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути позивачу сплачений судовий збір.

Згідно з частиною третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи обставини викладені в заяві представника позивача та підтвердження їх відповідачем, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.2 ст.255 ЦПК України.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що в провадження Дарницького районного суду м.Києва позовна заява Публічного акціонерного товариствв акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків надійшла 10 квітня 2023 року, відповідачем ОСОБА_2 суму грошових зобов`язань сплачено в повному обсязі 22 травня 2023 року, провадження у справі Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області внаслідок направлення цієї справи за підсудністю відкрито 18 липня 2023 року.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позивачем не наведено достатніх і обґрунтованих підстав щодо повернення йому судового збору, оскільки на день звернення з позовною заявою предмет спору існував.

Водночас, положеннями ч. 3, ч. 5 ст. 142 ЦПК України, визначено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Положеннями ч. 5 ст.142 ЦПК України, визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, цивільний процесуальний закон визначає відповідача процесуальним суб`єктом, якому надано право на ініціювання перед судом питання про відшкодування суми сплачених судових витрат, в тому числі судового збору.

До того ж, у разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» № 7888/03, п. 15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії» № 10519/03 тощо).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотань позивача та відповідача про повернення судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 142, 200, 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у цивільній справі справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків закрити.

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про повернення судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.С.Шаповалова