Справа № 308/2649/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки в розмірі 275 380,00 грн.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 08.03.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано 04.10.2017 року Ужгородським міськрайонний судом.

Від шлюбу з відповідачем народилися троє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2017 року у справі № 308/3202/17 з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто аліменти твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 31.03.2017 року.

Вказує, що станом на 01.11.2021 року з вини відповідача виникла заборгованість із сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 257 380,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам відносно ОСОБА_2 від 15.11.2021.

Зазначає, що розмір неустойки, щодо сплати відповідачем аліментів у зв`язку із неналежним виконанням обов`язку щодо утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та рішення Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2017 року в справі 308/3202/17, складає 1 915 673.60 грн.

Пояснює, що відповідач є батьком трьох їх спільних дітей, проте на протязі чотирьох останніх років ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, ухиляється від виконання рішення суду.

Вважає, що наявні підстави для стягнення пені в розмірі сукупної заборгованості по аліментам станом на 01.02.2022.

На підставі наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 275 380,00 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Німець О.М. надійшла до суду заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2017 року шлюб, зареєстрований 08.03.2008 року виконавчим комітетом Р. Комарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 04 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати при матері ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 31.03.2017 року.

Відповідно до розрахунку, складеного головним державним виконавцем Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.02.2022 року складає 275 380 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Із складеного представником позивача адвокатом Німець О., розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплаті аліментів боржником ОСОБА_2 вбачається, що сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2018 року по січень 2022 року, становить 1915673,60 грн.

При цьому, у відповідності до положень ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 275380,00 грн, що дорівнює 100 відсоткам заборгованості по сплаті аліментів.

Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно доводів позивача та матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за рішенням суду.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196Сімейного кодексуУкраїни пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі №362/4462/16-ц (провадження №61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196Сімейного кодексуУкраїни не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Представником позивачем до позову долучено розрахунок неустойки (пені) за період з січня 2018 року по січень 2022 року, відповідно до якого неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 1 915 673,60 грн.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, належних доказів погашення ним заборгованості по аліментам.

Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 1 915 673,60 грн., тобто перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд прийшов до висновку про стягнення неустойки в межах наявної заборгованості по аліментам, як того просив позивач, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180-182, 196 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 275 380,00 (двісті сімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят гривень 00 коп. ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак