С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1291/23
В справі 760/2096/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

30 червня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - адвоката Андреєва М.А.

представника Відповідача - адвоката Ліщишина І.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

ІІ. Описова частина

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відібрання викраденої дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини.

Вимоги позову ОСОБА_1 мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї поза зареєстрованим шлюбом народився син ОСОБА_3 , батьком якого записаний ОСОБА_2 .

Стосунки з Відповідачем у неї не склалися, у зв`язку з чим вона вимушена була переїхати до м. Шостки Сумської області, малолітній ОСОБА_4 також проживав з нею.

Оскільки Відповідач разом зі нею та сином не проживав, 01.12.2021 рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради було затверджено висновок про визначення способу участі батька у вихованні дітей, зокрема, сина.

У висновку зазначено, що батько може бачитися з дітьми, зокрема, сином, щотижня з 18 години п`ятниці по 22 годину неділі. Також визначено, що батько може забирати дітей на час канікул з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ), при цьому зобов`язаний заздалегідь попереджати матір (Позивача) та повертати дитину на початок учбового процесу.

Після цього Позивачка звернулася в службу в справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради із заявою про визначення місця проживання дитини. Комісію за цією заявою призначили на 19 січня 2022 року, проте засідання не відбулося, Відповідач викрав дитину і станом на день подання позову не повернув. Дитина перебувала з ним в період зимових канікул, проте, після їх закінчення Відповідач відмовився повернути сина до неї, вимкнув його телефон, перешкоджає у побаченнях та спілкуванні, погрожує, що ніколи не поверне сина.

Позивачка зазначає, що викрадення дитини порушило його, сина, сталі соціальні зв`язки, унеможливило навчання, відвідування гуртків. Вказує, що зареєстроване місце проживання дитини саме в м. Шостка разом з нею, що підтверджується довідкою про місце проживання. Також дитина навчається у Шосткинській загальноосвітній школі, що підтверджується довідкою від 14.01.2022, а крім того ОСОБА_4 є учнем Шосткинської дитячої музичної школи, що підтверджується довідкою від 14.01.2022, яку теж не може відвідувати через те, що його було викрадено Відповідачем.

Позивачка також вказує, що комісією Служби у справах дітей було обстежене місце проживання ОСОБА_4 за адресою проживання матері, і висновки комісії є цілком позитивними.

Враховуючи, що дитина проживала саме з матір`ю, а Відповідач порушив усі домовленості щодо місця проживання дитини, порушив умови регламенту його побачень з сином, які визначені рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради, самовільно змінив місце проживання дитини, фактично викравши її, Позивачка просить суд постановити ріщення, згідно з яким забрати у Відповідача малолітню дитину - ОСОБА_3 , повернути його матері за адресою його реєстрації - АДРЕСА_1 , а також визначити місце його проживання разом з матір`ю.

Крім того, Позивачка просить встановити новий порядок спілкування Відповідача з малолітнім сином ОСОБА_4 - лише у присутності матері та/або уповноваженої особи органу опіки та піклування протягом двох годин на тиждень у місці проживання та без права забирати дитину з місця її проживання з обов`язковим попереднім узгодженням часу.

Позивачка також наполягає на тому, що протиправними діями Відповідача, які полягали у викраденні дитини, позбавленні можливості спілкуватися з сином, їй було заподіяно моральну шкоду, компенсацію за яку вона оцінює в 20000 гривень та просить стягнути з Відповідача.

03 лютого 2023 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову.

Відповідач зазначив, що від близьких стосунків з ОСОБА_1 в них народилося двоє дітей: старший син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та молодша дочка ОСОБА_5 . З певного часу, як зазначає Відповідач, їх стосунки почали погіршуватися та в подальшому припинилися.

ОСОБА_2 зазначає, що між ними з Позивачкою було досягнуто початкової згоди про постійне проживання дітей з матір`ю з правом батька на їх відвідування. Крім того, з метою належного забезпечення дітей ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 1000000 гривень, що підтверджується розписками самої Позивачки.

Проте, як вказує Відповідач, з різних джерел до нього стала надходити інформація про неналежний рівень матеріального забезпечення дітей, неналежні умови їх проживання - наявність сторонніх осіб у житлі, погане харчування, постійні приниження. Крім того, ОСОБА_4 повідомляв про побиття його в однокласником, що залишилося поза увагою матері, випадки постійного булінгу.

Відповідач зазначив, ще неналежне харчування дитини призвело до захворювання на гастроентероколіт, у зв`язку з чим ОСОБА_4 було госпіталізовано на стаціонарне лікування. При цьому, як зазначає Відповідач, мати приховувала цей факт від нього і просила дитину також про це йому не говорити.

Відповідач стверджує, що Позивачка постійно створювала йому перешкоди у спілкування з дитиною, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до органу опіки та піклування для встановлення регламенту побачень з дітьми.

Так, забравши на підставі регламенту під час зимових канікул ОСОБА_4 до себе, він дізнався від нього, що його матір не забезпечує належним умов проживання та харчування, що неодноразово траплялись випадки його побиття зі сторони матері та бабусі. Дитина, як вказує Відповідач, просила не повертати його до матері. З метою збереження фізичного та психічного здоров`я сина Відповідач, як він зазначає, вирішив залишити сина у себе. Проте 17.01.2022 ОСОБА_1 разом з незнайомими йому особами приїхала до нього, та після виламування замків влаштувала скандал, намагалася примусово забрати дитину, спричинивши при цьому їй тілесні ушкодження. Вказані обставини, як зазначає Відповідач, стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

У зв`язку з викладеним, 03 лютого 2023 року Відповідачем також заявлений зустрічний позов, в якому він просить визначити місце проживання ОСОБА_4 разом з ним, і який був прийнятий судом до спільного розгляду з первісним. Враховуючи, що у власності Відповідача перебуває кілька об`єктів нерухомості, постійний дохід, він спроможний забезпечити для сина належний рівень утримання, виховання та отримання освіти. Крім того, сам ОСОБА_4 бажає проживати саме з батьком.

У судовому засіданні Позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги про відібрання малолітнього ОСОБА_4 від батька, який протиправно не повернув його до місця місце постійного поживання з матір`ю після зимових шкільних канікул в 2022 році, не виконавши вимоги затвердженого регламенту побачень з дітьми. Крім того, Позивачка просила визначити місце проживання сина разом з нею, а також відшкодувати моральну шкоду, завдану їй діями Відповідача.

Позивачка також зазначила, що Відповідач є прихильником російської федерації, примусив її, коли вони ще проживали разом, отримати російське громадянство як для себе, так і для дітей. Крім того, зазначила, що вона ніколи не отримувала 1000000 гривень від Відповідача, він примусив її написати розписки про їх отримання лише завдяки шантажу та залякуванню. Зазначила також, що саме Відповідач завдав тілесних ушкоджень синові, коли вона приїхала до нього, щоб повернути ОСОБА_4 додому. Вказала, що ОСОБА_2 перекручує усі фактичні обставини на свою користь, вводить суд в оману маніпуляціями з доказами, а крім того впливає на психіку дитини, сформувавши у малолітнього ОСОБА_4 образ поганий матері, до якої через такий значний проміжок часу він дійсно вже не хоче повертатись.

Представник Відповідача проти первісного позову заперечував, підтримував зустрічний позов. Зазначив, що ОСОБА_2 був вимушений залишити ОСОБА_4 у себе за місцем проживання, оскільки той скаржився на жахливі умови проживання з матір`ю. Зазначив, що ОСОБА_1 не в змовзі з огляду на свій майновий стан забезпечити належний догляд та утримання дитини, а тому саме в інтересах малолітнього ОСОБА_4 є проживання разом з батьком, що, до того ж, відповідає його побажанням.

Також зазначив, що саме ОСОБА_1 є прихильниця росії, саме вона отримала громадянство рф для себе та для дітей, що підтверджується відповідними доказами.

Від третьої особи Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації до суду разом з висновком про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

З пояснень Позивачки та Відповідача судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 протягом певного періоду проживали разом без реєстрації шлюбу, і від цих відносин у них народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після припинення близьких стосунків між сторонами, як вбачається зі змісту обох позовних заяв, спільні діти Сторін - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - залишилася проживати разом з матір`ю за обопільною згодою батьків.

01 грудня 2021 року рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради було затверджено висновок про визначення способу участі батька у вихованні дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно з вказаним висновком батьку призначені зустрічі з дітьми щотижня з 18:00 год. п`ятниці по 21:00 год. неділі за місцем поживання та реєстрації дітей. Також визначено, що батько може забирати дітей на час канікул з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ), при цьому зобов`язаний заздалегідь попереджати матір (Позивача) та повертати дитину на початок учбового процесу.

Встановлено, що відразу ж ОСОБА_1 звернулася в службу у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради із заявою про визначення місця проживання ОСОБА_7 разом з нею.

Безспірно встановлено, що на підставі зазначеного регламенту побачень малолітній ОСОБА_8 в період зимових канікул навчального 2021-2022 року перебував за місцем проживання свого батька ОСОБА_2 , проте після закінчення канікул він не був повернутий до матері за адресою свого постійного проживання разом з нею в м. Шостці Сумської області.

З того часу включно до дати ухвалення рішення малолітній ОСОБА_8 проживав разом з батьком попри домовленість, досягнуту між сторонами щодо місця проживання дитини саме з матір`ю.

Чинне законодавство встановлює, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ст. 160 Сімейного кодексу України). ОСОБА_9 зміна одним з батьків місця проживання дитини не допускається.

Так, згідно зі ст. 162 Сімейного кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

За загальних умов в такому разі дитина мала б бути негайно повернута матері.

Разом з тим, через об`єктивні обставини розгляд справи тривав більше року, у зв`язку з чим повернення дитини до матері за адресою її проживання, на переконання суду, суперечило б інтересам самої дитини.

Такий висновок обумовлений наступними міркуваннями.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Встановлено, що ОСОБА_3 навчається у 3-Б класі Одеського ліцею з початковою школою та гімназією «Школа Мрії» на дистанційній формі навчання (наказ по закладу від 04.02.2022 №39). (том 1, ас.с. 167)

Як вбачається з довідки Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Левка Ревуцького №32 від 07.11.2022, ОСОБА_8 з 01.09.2022 навчається на народному відділі (акордеон). (Том 1, а.с. 118)

З довідки про доходи Відповідача ОСОБА_2 вбачається, що його сукупний дохід за посадою в ПП «Фірма Абсолют» за період з липня по грудень 2022 року становить 569800 гривень. (Том 1, а.с. 169)

Згідно з висновком від 14.03.2023 за результатами психологічної діагностики ОСОБА_3 , складеним Центром клінічної та спеціальної психології, психотерапії, у дитини склалися довірливі, добрі стосунки з батьком. При аналізі позиції батька та відношення до дитини можна зробити висновок, що він демонструє виражене позитивне ставлення до сина ОСОБА_4 , його індивідуальності, інтересів, заохочує його самостійність та ініціативу. Психолого-педагогічний вплив батька на ОСОБА_4 сприяє гармонічному розвитку особистості дитини. У дитини сформоване негативне ставлення до матері ОСОБА_1 , ОСОБА_4 виявляє бажання проживати з батьком. Тимур фіксований на спогадах про психотравмуючі події, домінують переживання приниження, осоромлення, нікчемності, незахищеності, оскільки матір не виказувала підтримку, на яку він розраховував. Психологічний вплив матері на ОСОБА_4 сприяє дисгармонійному розвитку.

З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.04.2023 №108-4756 вбачається, що ОСОБА_4 на сьогодні мешкає з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідно до акта обстеження умов проживання від 31.03.2023, складеного працівниками служби у справах дітей створені належні умови для проживання, розвитку та відпочинку. Батько займається вихованням та утриманням сина.

Виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на досліджені матеріали суд вважає, що батьком створені усі необхідні умови для належного розвитку свого сина, він забезпечує задоволення його матеріальних потреб, бере активну участь у його вихованні, а тому суд погоджується з тим, що доцільним є визначення місця проживання дитини разом з Відповідачем.

В такому разі, очевидно, слід зробити висновок про те, згідно з положеннями ст. 162 Сімейного кодексу України, не зважаючи на самочинну зміну Відповідачем місця проживання дитини, обставини змінилися так, що повернення ОСОБА_4 за попереднім місцем проживання до матері, суперечитиме його інтересам.

В той же час, заслуговує на увагу посилання Позивачки на те, що внаслідок протиправної зміни Відповідачем місця проживання їх спільного сина, всупереч раніше досягнутої домовленості щодо проживання дитини разом з матір`ю, їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях, пов`язаних з порушенням сталих відносин з сином, порушенням її прав на спілкування та побачення з ним.

Справедливою компенсацією за заподіяну моральну шкоду завдану Позивачці суд вважає суму в розмір 10000 гривень. Саме в такому розмірі суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини, та висновок про доцільність його проживання разом з батьком, збереження заходів забезпечення позову, застосованих згідно з ухвалою суду від 17 лютого 2022 року є недоцільним, а тому вони підлягають скасуванню.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 161, 162 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

2.Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з батьком - ОСОБА_2 .

3.Зарахувати зустрічні зобов`язання сторін про виплату компенсації сплаченого судового збору.

4.Скасувати заходи забезпечення позову застосовані згідно з ухвалою суду від 17 лютого 2022 року.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6.Позивач / Відповідач з зустрічним позовом: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач / Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Третя особа-1: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради, адреса: м. Шостка, вул. Садовий бульвар, 14; ;

Третя особа-2: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, адреса: м.Київ, пр. Повітрофлотський, 41, .

Суддя: