Провадження № 2-с/344/59/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

04 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюк Б.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Івано-Франківського міського суду від 21.07.2023 р. виданого за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 7 696,06 грн., -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7696,06 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

02.08.2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в якій вказує, що відносно вимог заявлених стягувачем ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» є спір про право, безпосередньо вимоги вважає необґрунтованими, оскільки правомірність нарахування вартості комунальних послуг у визначеній сумі та тарифах є спірною. Просила скасувати судовий наказ, стягнути понесені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Встановлено, що 21.07.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7696,06 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

02.08.2023 р. ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 заперечує щодо розрахунку заборгованості, а зазначені в заяві доводи заявника стосовно скасування судового наказу можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина 2статті 42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1статті 48 ЦПК України).

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

У справі наказного провадження, що розглядається, спір між стягувачем та боржником не вирішується, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Крім того, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, та за правилами наказного провадження стягувач в справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Відтак, вимоги заяви щодо стягнення судових витрат не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.164, 170,171 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ виданий 21.07.2023 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 7696,06 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн. - скасувати.

В стягненні судових витрат відмовити.

Роз`яснити, що згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України стягувач має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Богдан АТАМАНЮК