Справа 361/8489/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/1722/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Фінагеєва В.О.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 09 вересня 2009 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 24 серпня 2021 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 49594 грн. 46 коп., яка складається з: 40196 грн.16 коп. - заборгованості за тілом кредита в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 40196 грн. 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 9398 грн. 30 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нараховано комісії. З підстав стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 49594 грн. 46 коп., а також судові витрати в сумі 2270грн. 00 коп.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40196 грн. 16 коп. за кредитним договором № б/н від 09 вересня 2009 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанціїв частині відмови у стягненні заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги у відповідній частині задовольнити.

29.11.2022 року до Київського апеляційного суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли письмові пояснення.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апелянт оскаржує заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 року лише в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, предметом перегляду апеляційний судом є рішення у відповідній частині.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н від 09 вересня 2009 року.

14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк».

Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн.

Згідно з наданим розрахунком відповідач має заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 серпня 2021 року становить 49594 грн. 46 коп., яка складається з: 40196 грн.16 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 9398 грн. 30 коп. - заборгованості за відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив із недоведеності таких вимог позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується зі таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

В ході розгляду справи суд першої інстанції з врахуванням наданих позивачем доказів прийшов до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення основної заборгованості, однак відмовив у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за відмотками, оскільки прийшов до висновку, що такі вимоги не підтверджуються наданими до справи доказами.

Заперечуючи проти висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині, позивач зазначав, що базова відсоткова ставка в розуміння 3% на місяць або 36% на рік були зазначені в анкеті-заяві, яку підписав позичальник. Тому, з точки зору банку висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, не можуть бути застосовані у даному випадку.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із такою позицією апелянта.

Дійсно, з представленої до суду заяви на отримання кредитної карти вбачається, що в ній зазначена базова ставка відсотків, встановлена у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. В той же час розрахунку заборгованості за кредитом, який банк обраховував з 09.09.2009 року, вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося за ставками 36%, 30%, 34,8%, 43,2%, а також 72% і 42%. Таким чином, заявлена до стягнення сума заборгованості за відсотками, обрахована з урахуванням вищевказаних відсоткових ставок, жодним чином не підтверджена матеріалами справи.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З наведених вище норм вбачається, що кожна із заявлених позивачем вимог (в тому числі й щодо розміру заборгованості за відсотками) повинна бути ним належно доведена за допомогою відповідних доказів, чого в даному випадку здійснено не було. Відсутня у суду й можливість самостійного обрахунку належної суми відсотків з огляду на характер таких нарахувань. З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанції про недоведеність позивачем заявлених ним вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 9 398, 30 грн., відтак підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389

ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.О. Фінагеєв